Справа № 807/1453/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

26 жовтня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1453/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі:

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - не з'явився;

відповідача - 1 - Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, представник - не з'явився;

відповідача - 2 - Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, представник - не з'явився;

вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області якою просить: 1. Надсилати процесуальні документи, судові повістки, повідомлення, крім звичайної пошти, в електронному вигляді на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.; 2. Відстрочити сплату судового збору до винесення судового рішення; 3. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 52214259 старшого державного виконавця Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 26 вересня 2016 року ОСОБА_2, бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області визнати протиправною та скасувати.

21 жовтня 2016 року, постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до попереднього судового засідання.

25 жовтня 2016 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову на підставі статті 117 КАС України, яким просить: "1. Звільнити від сплати судового збору за подання клопотання; 2. Зупинити дію постанови про відкриття виконавчого провадження №52214259 старшого державного виконавця Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 26 вересня 2016 року ОСОБА_2; 3. Заборонити Тячівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (вул. Лазівська, 2, м. Тячів) в особі відповідного державного виконавця здійснювати: 2.1) виконання постанови начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Коблика В.Й. від 27 травня 2013 року № 270 про накладання штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 4250 грн.; 2.2) стягнення на підставі постанови начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області Коблика В.Й. від 27 травня 2013 року № 270 про накладання штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 4250 грн.".

Своє клопотання позивач мотивував тим, що існує очевидна небезпека протиправного стягнення з позивача коштів за рахунок невеликої пенсії, заподіяння шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист інтересів стане утрудненим без вжиття таких заходів, і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, потрібно буде подавати позов про стягнення коштів на користь позивача. Очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного рішення відповідача -1 , які наведені в позові.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак 26 жовтня 2016 року на адресу суду факсимільним зв'язком надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_4, відповідно до якого просить розглянути клопотання про вжиття заходів забезпечення позову за його відсутності. Саме клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача 1 - Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику сторін, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України.

Представник відповідача 2 - Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання також не з'явився. Проте, 26 жовтня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв'язку з тим, що відповідачу позовна заява не надходила та відомості про предмет та підстави позовних вимог відповідачу не відомі.

Відповідно до статті 118 частини 3 КАС України, питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову, дослідивши необхідні для розгляду клопотання матеріали адміністративної справи, суд вважає, що у задоволенні такого необхідно відмовити, з огляду на таке.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до статті 117 частини 1 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ". Отже, виходячи із змісту даних норм, суд вважає, що такий інститут адміністративного судочинства як забезпечення адміністративного позову, спрямований на виконання завдання адміністративного судочинства, що передбачене статтею 2 КАС України.

Відповідно до статті 117 частин 3 та 4 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або заборони вчиняти певні дії.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову наділений правом відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Аналіз статті 117 КАС України її частини 1 вказує на необхідність існування: 1) очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наданих позивачем, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, а також оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Позивачем не надано суду жодного доказу, які би підтверджували обставини з приводу існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що в свою чергу підтверджує необґрунтованість даного клопотання та відсутність всіх необхідних підстав визначених статтею 117 КАС України.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з статтею 118 частиною першою Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

При цьому клопотання про забезпечення адміністративного позову повинно бути вмотивованим, обґрунтованим та повинні бути подані докази на підтвердження доводів за цим клопотанням.

Суд даючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, враховує також: розумність, обґрунтованість й адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявність зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідність у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, оскільки всупереч вимогам статті 117 КАС України позивачем не наведено достатніх мотивів, з яких позивач дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача невжиттям таких заходів, не наведено підстав, з яких вбачається, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Саме подання клопотання про забезпечення адміністративного позову не передбачає обов'язковості щодо його задоволення за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Оцінюючи в сукупності наведене та наявні у справі докази, суд вважає, що клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, на момент його розгляду судом, є необґрунтованим, а тому підстав для задоволення такого клопотання суд не вбачає.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 117, 118, 165 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених статтею 167 частиною 4 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.Є. Гаврилко