Справа № 607/9199/16-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2016 Справа №607/9199/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду адміністративний позов до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з розрахунку 80 відсотків заробітку та зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести? перерахунок його пенсії з 07 вересня 2010 року, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з розрахунку 80 відсотків заробітку, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року згідно довідки Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 28 липня 2016 року за № 426/02-10 із збереженням базового місяця для обчислення індексації пенсії до проведення такого перерахунку та зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07 вересня 2010 року, йому було призначено пенсію за віком згідно із Законом України Про державну службу. Його страховий стаж становить 45 роки 7 місяців 05 днів, з них стаж державного службовця 7 років 11 місяців 27 днів. В липні 2016 року він дізнався про факти порушення органами Пенсійного фонду України законодавства України при призначенні пенсії державним службовцям, а саме не врахування до суми заробітку, який береться для обчислюється розміру пенсії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації на заробітну плату, у звязку із чим 01 серпня 2016 року він звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою в якій просив провести перерахунок його пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з урахування сум матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 05 серпня 2016 року йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Вважає такі дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області неправомірними та просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, також до казаної заяв долучив письмові заперечення проти позову, згідно яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що позивачу ОСОБА_1 з 12 вересня 2010 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу в розмірі 80% суми заробітної плати. Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне

пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними

службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-УІІІ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України ", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України , Положення про помічника- консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частішії доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до п.1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язковий платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.Таким чином, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані. У звязку із цим відповідач зазначає, що, оскільки позивачу нарахування та виплата пенсії із врахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, грошової винагороди та суми індексації не проводилась, тому позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати слід вважати безпідставними.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступні обставини:

Судом встановлено, що 12 вересня 2010 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу в розмірі 80% суми заробітної плати.

01 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із включенням всіх виплат, на які нараховувалися та сплачувалися внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

05 серпня 2016 року своїм листом №316/М-11 відповідачем відмовлено позивачу ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України ", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України , Положення про помічника- консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України Про державну службу.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Положеннями ст.33 вищевказаного Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 Закону України „Про державну службу передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України Про державну службу встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині 1 ст.1 Закону України Про оплату праці визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Також, згідно частини п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку, стипендії, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки,премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Крім того, статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, суми премій та індексація заробітної плати та суми винагород за вислугу років, входять до системи оплати праці державного службовця.

Із довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, виданої 28 липня 2016 року Управлінням житлово-комунального господарства ОСОБА_2 обласної державної адміністрації за №426/02-10, вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року нараховані інші виплати, які становили: індексація 3836, 82 гривень, матеріальна допомога 9078, 20 гривень. На всі виплати включені в довідку нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, таким чином відмова відповідача щодо перерахунку пенсії є неправомірною, тому необхідно зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа №21-97а13), що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом із цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Слід зазначити також, що відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У вказаному адміністративному позові, позивач просить провести перерахунок його пенсії з 07 вересня 2010 року, однак, жодними доказами не обґрунтуваав поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, приймаючи до уваги дату подачі позивачем до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії, а саме 01 серпня 2016 року суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви.

Щодо вимоги позивача про нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей і, 2 Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, статтею 2 Закону Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 7 листопада 2012 року № 6-131цс12.

З огляду на зазначене, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в частині відмови позивачу у перерахунку пенсії, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітної плати з розрахунку 80% визнати неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок з 01 серпня 2016 року.

Також суд ураховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними та зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 серпня 2016 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року відповідно до довідки №426/02-10 виданої 28 липня 2016 року Управлінням житлово-комунального господарства ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, з яких були сплачені пенсійні внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України "Про державну службу" із збереженням базового місяця для обчислення індексації пенсії до проведення такого перерахунку та зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а відтак з позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 11, 69, 99, 100, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України Про державну службу, з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітної плати неправомірними.

Зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 серпня 2016 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року відповідно до довідки№426/02-10 виданої 28 липня 2016 року Управлінням житлово-комунального господарства ОСОБА_2 обласної державної адміністрації із збереженням базового місяця для обчислення індексації пенсії до проведення такого перерахунку та зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 551, 20 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_2 обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Тернопільської області його обов'язок виконати постанову негайно відповідно до вимог ст.256 КАС України, у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3