Справа № 2а-15045/12/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Київ К/800/45002/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Олендера І.Я., Бившевої Л.І.,

за участю: секретаря Шевчук П.О.,

представників позивача Козленко М.С., Панової Ю.В.,

представника відповідача Бідзяна А.К.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 по справі №2а-15045/12/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення - задоволено. Скасовано рішення від 07.06.2012 №9521/6/10-2115.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 05.09.2013 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 06.09.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пунктів 56.2, 56.3, 56.6, 56.7, 56.20 статті 56 Податкового кодексу України, підпункт «г» пункту 4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 23.12.2010 №1001, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 06.01.2011 №10/18748, статті 19 Конституції України, статей 2, 17, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено заміну відповідача - Міністерство доходів і зборів України його правонаступником - Державною фіскальною службою України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою службою України прийнято рішення про залишення скарги без розгляду від 07.06.2012 №9521/6/10-2115, яким у зв'язку з порушенням пункту 4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 23.12.2010 №1001, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 06.01.2011 №10/18748 та згідно з підпунктом «ґ» пункту 14 Положення залишено без розгляду та повернуто скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» ОСОБА_1 на податкове повідомлення-рішення від 27.02.2012 №.

Підставою для залишення без розгляду та повернення скарги стало те, що підпис представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» ОСОБА_1 на скарзі не скріплений печаткою підприємства.

Згідно з пунктом 56.2 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 56.6 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до пункту 56.7 статті 56 Податкового кодексу України у разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для залишення скарги без розгляду та її повернення є подання скарги без дотримання письмової форми, порушення строку подання скарги або подання скарги не до органу, уповноваженого її розглядати.

Перелік підстав для повернення скарги платника податків відповідно до зазначених вище положень Податкового кодексу України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було дотримано вимоги пунктів 56.3 і 56.6 Податкового кодексу України при поданні скарги.

Посилання податкового органу в обґрунтування залишення скарги без розгляду та її повернення на порушення вимог Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 23.12.2010 №1001 є необґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 56.20 статті 56 Податкового кодексу України вимоги до оформлення скарги, порядок подання та розгляду скарг встановлюється центральним органом державної податкової служби в межах повноважень, проте законодавством не передбачено право податкової служби на розширення законодавчо визначених підстав для повернення скарги платника податків.

До того ж, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» подавалася представником ОСОБА_1 разом із довіреністю, що підтверджувала його повноваження та була скріплена печаткою підприємства, у зв'язку з чим вимога податкового органу щодо проставлення додатково печатки на підписі представника у самій скарзі є необґрунтованою.

Посилання відповідача на те, що рішення про результати розгляду скарги не може бути предметом розгляду в адміністративному суді також є необґрунтованим, оскільки відповідно до положень пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування рішення від 07.06.2012 №9521/6/10-2115 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 по справі №2а-15045/12/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ І.Я. Олендер