Справа № 2а-8727/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 липня 2011 року № 2а-8727/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Відділ ДАІ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві
про оскарження рішення державного виконавця
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, в особі ОСОБА_1, звернувся до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа Відділ ДАІ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві про визнання протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві; скасувати ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №264009094 Відділу державної виконавчої служби Святошинського районної о управління юстиції у місті Києві; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві зупинити стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення Київським апеляційним адміністративним судом справи за позовом ОСОБА_1 до ДАІ Святошинського РУГУ МВС України в місті Києві по суті.

Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем було надіслано Позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням Закону. Також, Позивач зазначає, що державним виконавцем проводяться виконавчі дії не зважаючи на те, що ним оскаржується в судовому порядку протокол про притягнення до адміністративної відповідальності.

Від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача.

Відповідач до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечень проти позову до суду не надавав.

Відповідно до частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідно до якого відповідач знаходиться за адресою, на яку судом надсилались ухвали про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, а також повістки виклики.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 10.05.2011 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26400909 по виконанню постанови ВДАІ №146358 від 08.03.2011 р.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець прийняла до виконання виконавчий документ, який відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до абз. 5 п. 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 встановлено, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 19 Закону, які не перешкоджають подальшому прова дженню виконавчих дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого про вадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для доброві льного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про приму сове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, пе редбачених цим Законом.

В матеріалах справи міститься копія конверту про направлення Позивачу копії ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження, Позивач не оскаржує питання щодо несвоєчасності отримання ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого проваджен ня одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження ви конавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює бо ржнику строк для добровільного виконання рішення.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи державної податкової служби. У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Позивач в позовній заяві зазначає, що представник відділу ДАІ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві повинен був подати до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві інформацію про оскарження Позивачем ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 111 Закону України «Про виконавче провадження», сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і його оцінку, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

Сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Боржник зобов'язаний у строк, встановлений державним виконавцем, надати достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, рахунки в банківських та фінансових установах, своєчасно з'явитися за викликом державного виконавця, письмово повідомити державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

З аналізу матеріалів справи та норм закону, суд зазначає, Позивач, який є Боржником у справі про виконавче провадження не був позбавлений права у відповідності до ст. 111 Закону України «Про виконавче провадження»звернутися до Відповідача з клопотанням про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи у суді.

Враховуючи всі обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, Суд дійшов висновку, що Позивачем не надано переконливих доказів порушення його права у виконавчому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням Суд дійшов висновку, що Відповідачем вчинені дії у відповідності до законодавства, а отже підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ОСОБА_2 повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення. Дана скарга подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України ОСОБА_2, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук