Справа № 334/882/16-а (2-а/334/114/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2016 рокусправа № 334/882/16-а (2-а/334/114/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09 березня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. В якому просив зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком на загальних підставах з 20.01.2016 року (моменту звернення за пенсією) відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. Позивач також просить розглянути справу в скороченому провадженні.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09 березня 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.07.2003 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком №1, на підставі його особистої заяви, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

З 01.01.2004 р. розмір пенсії за віком за Списком № 1 ОСОБА_1 приведено у відповідність до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується Розпорядженням про перерахунок пенсії згідно Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.07.2013 року позивачу виповнилося 60 років.

20.01.2016 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя листом від 20.01.2016 № 11/Л-1 відмовило у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах, посилаючись на те, що він вже отримує пенсію за віком.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що позивачу вже була призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №1, тому відповідно до норм діючого законодавства він не має права на ще одне призначення пенсії.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою зокрема є п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788- XII (далі - Закону України №1788- XII), відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 04.07.2003 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1) відповідно до п. «а» ст.13 Закону України №1788- XII.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України № 1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за цим законом) Розмір пенсії за віком визначається за формулою:П = Зп * Кс, де:П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України №1788- XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії на пільгових умовах позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Також, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а тому на користь Державного бюджету України підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 606,32 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09 березня 2016 р. - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 20.01.2016 року (моменту звернення за пенсією) відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 606,32 грн. (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; 37989274; МФО 805012; рахунок отримувача 1004)

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: С.А. Уханенко