Справа № 816/193/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 р. Справа № 816/193/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016р. по справі № 816/193/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" (надалі - ТОВ "ЛІДЕР СНЕК", позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.09.2015 № /177.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 08.09.2015 № /177, винесене на підставі акта перевірки від 20.08.2015 № 42/16-03-22-05/36410581, є необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України. Також ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" зазначає про те, що господарські операції з ПП "Черкасибудресурси" є реальними, спрямованими на отримання доходу та документально підтверджені.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 08.09.2015 № /177.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" () зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість (а.с.128 т.1).

На підставі направлення від 06.08.2015 №94/16-03-22-05, виданого Кременчуцькою ОДПІ, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків ризикових категорій, управління податкового аудиту, згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, згідно з наказом Кременчуцької ОДПІ від 06.08.2015 №102 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" () по взаємовідносинам з ТОВ "Алма Торг" за вересень-жовтень 2014 року, ПП "Черкасибудресурси" за жовтень 2014 року та правомірність відображення їх в податковій звітності.

За наслідками проведеної перевірки ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" відповідачем складено акт від 20.08.2015 № 42/16-03-22-05/36410581, у якому зафіксовані порушення пунктів 198.1, 198.2 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму податкового кредиту та занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 181680,00 грн за жовтень 2014 року (а.с.15-29 т.1).

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки від 20.08.2015 № 42/16-03-22-05/36410581, позивач подав до Кременчуцької ОДПІ заперечення до акта перевірки (а.с.30-37 т.1).

У відповіді Кременчуцької ОДПІ від 03.09.2015 №4176/10 повідомлено, що зауваження, викладені в заперечені на акт перевірки від 20.08.2015 № 42/16-03-22-05/36410581, є безпідставними, а акт перевірки відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.38-43 т.1).

На підставі акта перевірки відповідачем 08.09.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №/177, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" у загальній сумі 272520,00 грн, у тому числі 181680,00 грн - основний платіж, 90840,00 грн - штрафні (фінансові) санкції (44-45 т.1).

Позивач донараховане податкове зобов'язання та штрафну (фінансову) санкцію не сплатив, а податкове повідомлення-рішення про їх застосування оскаржив в адміністративному порядку.

Так, за результатами процедури адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення-рішення вищі контролюючі органи залишили скарги ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 08.09.2015 № /177 - без змін (а.с.46-72 т.1).

Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у діях платника податків (позивача) відсутні порушення тих норм законів, на які посилається відповідач, і дійшов висновку, що твердження контролюючого органу про наявність таких порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, доводи відповідача суперечать вимогам закону та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що ТОВ "Лідер Снек" здійснило видимість придбання товарів від ПП "Черкасибудресурси", які в дійсності ним не реалізувалися, а лише полягали в документальному їх оформленні з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів. Також зазначає, що ПП "Черкасибудресурси" не придбавав та не вирощував реалізовану продукцію - гарбузове насіння, немає відповідних умов для зберігання та транспортування даного товару, неможливо підтвердити реальність господарської операції з реалізації насіння на адресу ТОВ "Лідер Снек".

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 201.8-201.10 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Указане закріплено також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з пунктом 2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як вище зазначено, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Як слідує зі змісту акта перевірки від 20.08.2015 № 42/16-03-22-05/36410581 висновок про завищення суми податкового кредиту та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 181680,00 грн. стосується взаємовідносин позивача з ПП "Черкасибудресурси".

Колегією суддів встановлено, що протягом перевіряємого періоду (жовтень 2014 року) між ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" та ПП "Черкасибудресурси" укладено договір купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2013 (а.с.76-77 т.1).

Так, відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 договору купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2013 продавець (ПП "Черкасибудресурси") зобов'язується поставити та передати у власність покупця (ТОВ "ЛІДЕР СНЕК") товар, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти його на умовах даного договору. Найменування товару: насіння гарбузове врожаю 2013 року.

Загальна кількість товару: згідно з накладними та специфікаціями на кожну партію товару (пункт 2.1 договору). Пунктом 2.2 договору обумовлено, що разом з товаром продавець повинен передати покупцеві наступні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; податкову накладну; рахунок-фактуру; специфікацію.

Ціна за одиницю товару визначається у рахунку-фактурі та специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору (пункт 3.1 договору). Оплату за товар покупець проводить в безготівковому порядку на р/р продавця після надання рахунку-фактури (пункт 3.2 договору).

На підтвердження реальності виконання умов договору купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2013 позивачем надані бухгалтерські та податкові документи, а саме:

- видаткові накладні: № 00000059 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000061 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000064 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000070 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000065 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000072 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000056 від 17.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000049 від 17.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн,№ 00000073 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000075 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000077 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000080 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000088 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000084 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000086 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000093 від 24.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000096 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн,№ 00000091 від 24.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000100 від 27.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 00000103 від 27.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн (а.с.78-80, 82-84, 86-87, 89-92, 94-96, 98-100, 102-103 т.1);

- податкові накладні: № 49 від 17.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 56 від 17.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 59 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 61 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 64 від 20.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 65 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 70 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 72 від 21.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 73 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 80 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 77 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 75 від 22.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 84 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 86 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 88 від 23.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 91 від 24.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 93 від 24.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 96 від 24.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 103 від 27.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн, № 100 від 27.10.2014 на суму 54504,00 грн, у тому числі ПДВ 9084,00 грн (а.с.105-124 т.1);

- рахунок-фактура: № 000000088 від 17.10.2014 на суму 545040,00 грн, у тому числі ПДВ 90840,00 грн; № 000000086 від 17.10.2014 на суму 545040,00 грн, у тому числі ПДВ 90840,00 грн (а.с. 194-195 т.3);

- сертифікат якості №5 (а.с. 127 т.1).

Сума ПДВ у розмірі 181680,00 грн за податковими накладними, виписаними ПП "Черкасибудресурси", включена позивачем до складу податкового кредиту жовтня 2014 року.

Розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ПП "Черкасибудресурси", що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №6816 від 27.10.2014 на суму 545000,00 грн, №6817 від 27.10.2014 на суму 545000,00 грн та випискою по особовому рахунку (а.с. 125-126, 198-200 т.1).

Станом на дату розгляду справи на балансі ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" обліковується кредиторська заборгованість перед ПП "Черкасибудресурси" за придбане гарбузове насіння у сумі 80,00 грн, у підтвердження чого надала бухгалтерську довідку (а.с. 191 т.3) та оборотно - сальдову відомість по рахунку 631 за жовтень 2014 року (а.с.12 т.2).

На підтвердження факту транспортування придбаного товару позивачем надано товарно-транспортні накладні (а.с.81,85,88,93,97,101,104 т.1).

Із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що перевезенням придбаного товару займався ФОП ОСОБА_1

Так, 03.01.2013 між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладений договір на перевезення вантажів №211/12 (а.с.201-206 т.1). За умовами договору замовник (ТОВ "ЛІДЕР СНЕК") доручає й надає для перевезення вантажі, а перевізник (ФОП ОСОБА_1.) зобов'язується здійснювати їх перевезення автомобільним транспортом на території України та здійснювати оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю. Перевізник виконує для замовника транспортні послуги по перевезенню вантажів по Україні, організовує та здійснює документальне забезпечення відправлення та одержання вантажу (пункти 1.1, 1.3 договору на перевезення вантажів №211/12 від 03.01.2013). На підтвердження виконання вимог договору перевезення вантажів №211/12 від 03.01.2013 позивачем надано до суду копії заявок до договору (а.с.25-31 т.2).

Проте, незважаючи на надані позивачем первинні документи, колегія суддів зазначає, що вони містять недоліки, які не дозволяють встановити реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а саме зазначені нижче.

Так, колегія суддів зазначає, що податкові накладні спеціально подрібнено контрагентом позивача сумою менше 10000,00 грн. з метою ухилення від їх реєстрації в ЄРПН, оскільки судом не встановлено доцільності подрібнення однієї поставки товару, яка здійснювалася відповідно до умов одного договору. Представником позивача також не надано обгрунтованих пояснень з цього приводу.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що відповідно до умов договору купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2013 поставка здійснюється на умовах самовивозу EXW після здійснення оплати. Так, з матеріалів справи встановлено, що оплата була здійснена 27.10.2014 року, але при цьому відповідно до товарно-транспортних накладних поставка відбулася 17.10.2014 року, 20-24.10.2014 року та 27.10.2014 року. Таким чином, поставка товару відбулася ще до здійснення оплати, що не відповідає умовам договору.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Згідно з пунктом 8.26 Правил вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Підпунктом 11.1 пункту 11 Правил № 363 визначено, що товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Колегією суддів встановлено, що у ТТН відсутня точна адреса, за якою відбувалося навантаження товару, відсутні дані щодо часу вантажно-розвантажувальних операцій. Обгрунтованих пояснень з цього приводу також представником позивача не надано.

Доводи представника позивача щодо того, що він не несе відповідальності за порушення вимог податкового законодавства його контрагентом (зокрема не реєстрацію ним податкових накладних в ЄРПН та порушення порядку заповнення податкових накладних) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до п.201.10 статті 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Колегією суддів встановлено, що позивачем жодних заяв із скаргами щодо свого постачальника не надавалося.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що фактично відбулася одна поставка товару із штучним її подрібненням на декілька з метою ухилення від реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а тому можна прийти до висновку, що позивач не отримав права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Окрім того, колегією суддів встановлено недоліки в товарно-транспортних накладних та виконанні умов договору купівлі-продажу №02/12 від 02.12.2013 року.

На підставі наведеного вище, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що воно підлягає скасуванню відповідно до вимог статті 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016р. по справі № 816/193/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 01.11.2016 р.