Справа № 805/1508/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року справа №805/1508/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Сущенко В.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі №805/1508/15-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_5 до Прокуратури Донецької області про визнання дій незаконними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним та скасування наказу прокуратури Донецької області №1689-к від 15.10.2015 року та №1271-кк від 28.04.2016 про звільнення з органів прокуратури; поновлення на посаді молодшого радника юстиції на службі в прокуратурі Донецької області; стягнення з прокуратури Донецької області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.10.2015 року до дня прийняття судом рішення за зазначеним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що в наказі не зазначено з якої саме підстави звільнено чи у зв'язку з ліквідацією прокуратури чи у зв'язку з її реорганізацією, чи у зв'язку із скороченням штатів. Позивач також зазначив, що в даному випадку, має пряме порушення статті 60 Закону України «Про прокуратуру», оскільки на момент прийняття першого наказу він перебував на лікарняному. Також позивач зазначає, що він вийшов із лікарняного на роботу лише 27.04.2016 року після закінчення хвороби, таким чином був повністю позбавлений можливості виконати умови ст.. 60 Закону України «Про прокуратуру» та подати заяву про переведення до іншого органу прокуратури. Крім того позивач зазначив, що при звільненні йому не було запропоновано вакантну посаду безпосередньо в апараті прокуратури області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 16 листопада 2011 року був прийнятий до прокуратури Донецької області на посаду старшого помічника Маріупольського міжрайонного природоохоронного прокурора та працював у прокуратурі на різних посадах до звільнення 27 квітня 2016 року.

Наказом від 15.10.2015р.№1689-к позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту прокуратури Донецької області з 15 жовтня 2015р. відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 27 квітня 2016 року про внесення змін до наказу від 15 жовтня 2015 року № 1689-к щодо звільнення з посади, у зв'язку з тим, що з 07 жовтня 2015 року по 26 квітня 2016 року він перебував на лікарняному.

Наявні в матеріалах справи копії листків тимчасової непрацездатності підтверджують перебування позивача на лікарняному у зазначений період.

На підставі наказу № 1271-к від 28 квітня 2016 року, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на день звільнення позивача та наданням ним листків непрацездатності, дата звільнення була перенесена з 15 жовтня 2015 року на перший робочий день після закінчення хвороби 27 квітня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Генерального прокурора України від 15.07.2015р. №41ш у структурі та штатному розписі прокуратури Донецької області ліквідовано управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту.

Позивач був повідомлений про звільнення із займаної посади у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та одночасно позивачеві було надано перелік вакантних посад згідно додатку на 2 аркушах.

З наведеним попередженням позивач був ознайомлений 14 серпня 2015р., що засвідчується особистим підписом.

Доказів звернення з відповідним рапортом про переведення на будь-яку з запропонованих посад позивачем не надано.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII Про прокуратуру, який опубліковано в офіційному виданні Голос України від 25.10.2014р. №206, систему прокуратури України становлять: 1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

У відповідності до п.1 розділу XII Прикінцеві положення вказаного закону, цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім: пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; статей 21, 28-38, 42, 44-50, 62-63, 65-79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2016 року; статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

Згідно з пп.1 п.3 розділу XII Прикінцеві положення вказаного Закону визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України «Про прокуратуру» із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Частиною 3 ст.16 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що на момент прийняття наказу № 1689-к від 15 жовтня 2015 року, звільнення з посади прокурора повинно було відбуватися лише з підстав та в порядку, передбаченому Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», з урахуванням окремих чинних в спірний період положень Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру».

Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді визначені ст.51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, за приписами пункту 9 частини 1 якої прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Генерального прокурора України від 15 липня 2015 року № 41 ш, у зв'язку з набранням чинності 15 липня 2015 року Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, з 15 липня 2015р., внесені зміни до структури та штатного розпису Прокуратури Донецької області, у тому числі ліквідовано у структурі та штатному розписі прокуратури Донецької області структурні підрозділи та штатні одиниці управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту.

Враховуючи, що позивач займав посаду прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту прокуратури Донецької області , який було ліквідовано, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем при звільненні позивача правомірно було застосовано положення ст..51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ.

Уп.11 Розділу XIII Перехідних Положень Закону України «Про прокуратуру» визначено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

За приписами п.51 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону, прокурорами місцевих прокуратур призначаються, зокрема, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Наказом Генеральної Прокуратури України від 20.07.2015 № 98, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 31 липня 2015 р. за №928/27373, затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури та Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Згідно до п.1.2 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Позивачем не надано доказів на підтвердження подання відповідної заяви для участі в тестуванні на посаду прокурора місцевої прокуратури.

Відповідно до ч..3. ст..16 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинної у спірний період) прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону України «Про прокуратуру» визначені загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді, за приписами п.9 ч.1 якої прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

За приписами частини 2 цієї статті особами, які в установленому цим Законом порядку приймають рішення про звільнення прокурора з посади, є, зокрема, керівник регіональної прокуратури - щодо прокурорів відповідної регіональної прокуратури та прокурорів місцевих прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Згідно до ч.1 ст..60 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо: 1)прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів; 2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення; 3) прокурор не успішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що при звільненні позивача відповідачем було дотримано наведені вище норми, а тому правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що наведеними нормами не передбачено обов'язку органів прокуратури повідомляти прокурорів про необхідність подання заяви для участі у тестуванні для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури або у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників. Те, що позивач не скористався наданим йому законом правом прийняти участь у конкурсі, не є наслідком протиправних дій відповідача та порушення останнім вимог ст..60 Закону України «Про прокуратуру». За таких обстави, доводи позивача щодо порушення відповідачем вимог ст..60 Закону України «Про прокуратуру» колегією суддів не прийнято до уваги.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення відповідача про початок тимчасової непрацездатності позивача з 07 жовтня 2015 року. Відповідні листи непрацездатності за період з 07 жовтня 2015 року по 26 квітня 2016 року були надані позивачем разом із заявою від 27 квітня 2016 року, на підставі якої відповідачем наказом № 1271-к від 28 квітня 2016 року і було змінено дату звільнення з 15 жовтня 2015 року на перший робочий день після закінчення хвороби - 27 квітня 2016 року. Чинне законодавство, в даному випадку, не вимагає скасування самого наказу про звільнення, а тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що при звільненні позивачу не було запропоновано посаду безпосередньо в апараті прокуратури Донецької області спростовуються довідкою від 18.10.2016 року №11/937 про відсутність вакантних посад прокурорів відділів в апараті Прокуратури Донецької області.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі №805/1508/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі №805/1508/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 жовтня 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 26 жовтня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г. Сухарьок