Справа № 817/455/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/25959/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання незаконним висновку, скасування наказу, поновлення на роботі та зобов'язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про: визнання незаконним висновок атестаційної комісії ГУ Національної поліції в рівненській області від 26.02.2016 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідності звільнення його з поліції через службову невідповідність; визнання протиправним та скасування наказу № 37 о/c від 14.03.2016 в частині звільнення зі служби, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ №37 о/с від 14.03.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у запас через службову невідповідність). Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби, підпорядкованої Головному управління Національної поліції в Рівненській області з 14.03.2016. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу з 14.03.2016 у розмірі 10530,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

До списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Разом з тим, відповідачами, на яких покладено обов'язок доказування, не доведено, що ОСОБА_1 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_1, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

Отже, рішення про призначення атестації позивача є незаконним.

Також, наслідком невідповідності займаній посаді за результатами тестування є, у тому числі, переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність. Дійшовши висновку про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційна комісія не обґрунтувала необхідність звільнення його зі служби в поліції при наявності позитивної характеристики безпосереднього та прямого керівників, не розглянувши, при цьому, можливості переведення на нижчу посаду за наявності обґрунтованих підстав.

Отже, відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 37 о/с від 14.03.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 через службову невідповідність, діяв з порушенням вимог ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015, у зв'язку з відсутністю підстав для атестування позивача, прийнятого на службу в поліцію, прийняття рішення без повного та всебічного вивчення документів особової справи позивача, аналізу повноти виконання позивачем функціональних обов'язків, показників службової діяльності, наявності заохочень та відсутності дисциплінарних стягнень тощо.

У касаційній скарзі Головне управління Національної поліції в Рівненській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що свої рішення атестаційні комісії, як то передбачено п. 18 розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, приймають більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень, визначених у п. 15 розділу ІV Інструкції, те, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність в атестаційній комісії дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських.

Отже, рішення про невідповідність поліцейського займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції за результатами атестування належить до виключної компетенції атестаційної комісії.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання незаконним висновку, скасування наказу, поновлення на роботі та зобов'язання вчинення певних дій.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка