Справа № 821/2226/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Київ К/800/24670/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Горбатюка С.А.,
Кравцова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, треті особи - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», товариство з обмеженою відповідальністю "Південенерго", ОСОБА_5, про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні (далі - відповідач), треті особи - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", товариство з обмеженою відповідальністю «Південенерго», ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 2 червня 2014 року №1348422 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язання відповідача зареєструвати за нею право власності на двохкімнатну квартиру №17 (загальною площею 106,0кв.м.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію припинення будь-якого обтяження речового права на зазначене вище нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 28 травня 2014 року звернулась до відповідача із заявою за реєстраційним номером 6785687 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просила зареєструвати за нею право власності на двокімнатну квартиру №17 (загальною площею 106,0кв.м.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора Кальницької Н.В. від 2 червня 2014 року №13487422 їй відмовлено у державній реєстрації права власності на вказану вище квартиру, посилаючись на те, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Вважаючи таке рішення відповідача незаконним, позивач просить суд задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №13487422 від 2 червня 2014 року.

Зобов'язано реєстраційну службу Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на двокімнатну квартиру №17 (загальною площею 106,0 кв.м.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмолено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року апеляційну скаргу реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні задоволено.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2014 року скасовано.

Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, треті особи - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", товариство з обмеженою відповідальністю "Південенерго", ОСОБА_5, - про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач на підставі ухвали апеляційного суду Херсонської області від 6 березня 2014 року набула право власності на двохкімнатну квартиру №17 (загальною площею 106,0кв.м.), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана ухвала набрала законної сили.

Копію даної ухвали було подано позивачем разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Кальницька Н.В. Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні 2 червня 2014р. прийняв рішення №13487422 про відмову у реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п.20,28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабміну України від 17 жовтня 2013 року №868, в зв'язку з тим, що заява про державну реєстрацію прав подана після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію права власності на квартиру за позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що наведені державним реєстратором підстави для відмови ОСОБА_4 у державній реєстрації права власності на вказану вище квартиру не відповідають дійсним обставинам та підставам, з існуванням яких законодавець пов'язує відмову у державній реєстрації права на нерухоме майно.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано не погодився з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2014 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України (частина тринадцята статті 15 Закону №1952-IV).

Кабінет Міністрів України постановою від 22 червня 2011 року №703 затвердив Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 7, 10 Порядку).

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями та приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно із пунктом 5 статті 24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з 20 листопада 2012 року зареєстровано обтяження на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7, на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про накладення арешту майна та оголошення заборони на його відчуження від 19 листопада 2012 року.

Із заявою про проведення державної реєстрації права власності на АДРЕСА_1 ОСОБА_4 звернулась 28 травня 2014 року, тобто після реєстрації обтяження, встановленого щодо цього майна.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 6 березня 2014 року по справі № 22-ц/791/524/14, якою затверджена мирова угода між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з приводу переходу до ОСОБА_4 права власності на АДРЕСА_1 (загальною площею 106,0 кв.м.), визначено, що ОСОБА_7 має здійснити заходи щодо закриття будь-яких виконавчих проваджень стосовно спірного майна за цією мировою угодою.

Отже, як встановлено судом, невиконання попереднім власником квартири ОСОБА_7 обов'язку, встановленого судом, щодо вжиття заходів по закриттю виконавчого провадження та, як наслідок, скасування арешту та заборони відчуження АДРЕСА_1, призвело до виключення можливості здійснити реєстрацію права власності на зазначену квартиру за наступним власником - позивачем по справі.

Суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку про те, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року №21-357а14, яка є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Відповідно до п.28 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки відповідачем доведена наявність підстави для відмови позивачу в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, яка визначена Законом №1952-IV, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання рішення державного реєстратора від 2 червня 2014 року №13487422 незаконним та задоволення позову в цій частині.

Суд апеляційної інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, а тому суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні адміністративного позову.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді