Справа № 815/5703/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5703/16
УХВАЛА

01 листопада 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Одеського адміністративного апеляційного суду Кравця Олександра Олександровича про визнання незаконними дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Одеського адміністративного апеляційного суду Кравця Олександра Олександровича, в якому позивачі просять суд визнати дії судді Кравця О.О. незаконними в частині: відмови у наданні інформації, що стосується позивачів по їх заявам від 17.08.2016 року, від 26.08.2016 року, від 24.10.2016 року і відмови у наданні письмових відповідей на ці заяви; відмови у ознайомленні позивачів з судовими справами на які суддя Кравець О.О. посилається в своєму листі-заяві від 27.07.2016 року; відмови надати інформацію про судові справи, на які суддя Кравець О.О. посилається у своєму листі-заяві від 27.07.2016 року; відмові видати копію рішень судів на підставі яких було складено лист-заяву судді Кравця О.О.

Відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Приписами ст. 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань.

Згідно з приписами ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. При цьому слід зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи

визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Статтею 50 КАС України визначено коло осіб, які можуть бути сторонами в адміністративному процесі.

Відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 3 ст. 50 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

В пункті 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів зазначено:

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів, у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

Аналогічну позицію було викладено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про судоустрій і статус суддів правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Згідно з приписами ч.1 ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, дії судді вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя є процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами та Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Отже, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п.4.2 Рішення Конституційного суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 р., завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (частина перша статті 2 КАС України). До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України). Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) обєднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення субєктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

На підставі викладеного спірні правовідносини не відносяться до компетенції адміністративного суду, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до статті 15 КАС України мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України від 3 липня 2012 року № 5029-VI Про засади державної мовної політики.

Відповідно до частини третьої статті 14 Закону України Про засади державної мовної політики сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. Згідно частини першої статті 6 цього Закону державною мовою України є українська мова.

Однак, в порушення вищевикладених норм чинного законодавства адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Одеського адміністративного апеляційного суду Кравець Олександра Олександровича викладений не державною, а російською мовою.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду України від 24 червня 2014 року у справі № 21-227а14 та від 04 вересня 2015 року у справі № 812/19807/14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вищевказаними нормами чинного законодавства та враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Одеського адміністративного апеляційного суду Кравця Олександра Олександровича про визнання незаконними дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 109, 160, 165, 181 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі за їх адміністративним позовом до судді Одеського адміністративного апеляційного суду Кравця Олександра Олександровича про визнання незаконними дії.

Копію даної ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та у строки, відповідно до приписів ст. 254 КАС України.

Суддя С.М. Корой