Справа № 614/678/16-а
Суддя: Зеленькова Н. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Борівський районний суд Харківської області
Справа: № 614/678/16-а
провадження: 2-а/614/13/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року суддя Борівського районного суду Харківської області Зеленькова Н.Г. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (представник за довіреністю ОСОБА_2.) до Голови Борівської районної державної адміністрації Харківської області Кіян Віталія Олексійовича, начальника сектору державної реєстрації Борівської районної державної адміністраціїСтрілець Сергія Сергійовича, треті особи: Начальник відділу Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області Циганко Юрій Олексійович та ОСОБА_6, про скасування розпорядження та визнання недійсним Свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування рішення державного регістратора та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому з подальшими уточненнями та доповненнями вказала, що 27.02.2006 року Борівською районною державною адміністрацією видано розпорядження №90 «Про оформлення права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого КСП «Борівське», відповідно до якого гр.. ОСОБА_7, як власнику земельних часток (паїв), дозволено оформити право власності на земельні ділянки згідно «Проекту організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «Борівське» Борівської селищної ради Борівського району Харківської області за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі зазначеного розпорядження 15 січня 2007 року Борівською районною державною адміністрацією видано гр. ОСОБА_7 Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, відповідно до якого він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.0257 га, розташованої на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Позивач являється дружиною померлого ОСОБА_7

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, ОСОБА_7, зокрема право власності на земельну ділянку, яка належала йому згідно Державного акту серії НОМЕР_1 від 15.01.2007 року.

У строки, встановленні чинним законодавством, позивач отримала спадщину після свого чоловіка на 1/2 частину житлового будинку.

Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку вона не має змоги, так як Відділ Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області листом за вих. № 20.13-0.2-421/2-16 від 16.03.2016 року їй повідомив, що під час перевірки відомостей про земельну ділянку в базі даних Національної Кадастрової Системи (далі НКС), яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 15.01.2007 року кадастровий номер НОМЕР_2 надана у власність гр. ОСОБА_7, встановлено, що дана земельна ділянка повністю співпадає на 100% з земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_3 власник якої - ОСОБА_6.

Таким чином з метою недопущення внесення до Державного земельного кадастру недостовірних відомостей надати Витяг з Державного земельного кадастру неможливо.

Отримавши даний лист позивач звернулася до адвоката, який надав адвокатський запит і отримав наступні документи:

Розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 425 від 16.10.2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) ОСОБА_8, гр. ОСОБА_6 та передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», відповідно до якого гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 затвердили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Борівської селищної ради, Борівського району, Харківської області, розроблену Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах».

Та надали у приватну власність гр. ОСОБА_8 земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) загальною площею 3,8651 га та ОСОБА_6 земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) відповідно 3,8880 га (земельна частка № 788).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 5268461 виданого 22.06.2013 року Реєстраційною службою Борівського районного управління юстиції Харківської області гр. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_4 видане 22.06.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Стрілець Сергієм Сергійовичем, реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.888 га, розташованої на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

Крім того позивач зазначила, що Борівською районною державною адміністрацією Харківської області винесено два розпорядження та видано два правовстановлюючих документів на одну земельну ділянку. А тому позивач вважає, що є усі правові підстави для скасування розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 425 від 16.10.2012 року в частині, що стосується ОСОБА_6, та скасування Свідоцтва про право власності, номер НОМЕР_4 від 22.06.2013 року виданого ОСОБА_6 державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області Стрілець С.С.

Крім того позивач вважає, що в зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка перебувала у власності у гр. ОСОБА_7, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 15.01.2007 року кадастровий номер НОМЕР_2, повністю співпадає на 100% з земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_3, яку надавали у власність гр. ОСОБА_6 22.06.2013 року, то їй повинні надати відмову у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, а не здійснювати державну реєстрацію права власності другого власника на одну земельну ділянку.

Таким чином неправомірні дії Відповідачів привели до порушення законних прав на оформлення, володіння та користування земельною ділянкою, яка належить позивачеві на праві власності, як спадщина після смерті її чоловіка ОСОБА_7

У звязку з вищевказаними обставинами, позивач просить суд скасувати розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 425 від 16.10.2012 року в частині, що стосується ОСОБА_6; визнати недійсним Свідоцтво про право власності, номер НОМЕР_4 від 22.06.2013 року видане ОСОБА_6 державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області Стрілець С.С.; визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області Стрілець Сергія Сергійовича, про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку,площею 3,888 га з кадастровим номером НОМЕР_3 від 22.06.2013 року № 3395845; стягнути на її користь сплачений судовий збір згідно квитанцій.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Треті особи - начальник відділу Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області Циганко Юрій Олексійович та ОСОБА_6, в судове засідання не з'явились,надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Враховуючи що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, то суд відповідно до ст. 122 КАС України ухвалив проводити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15-1 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.

Згідно статті 204 Земельного кодексу України, ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону Україну «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.6 Закону).

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст.9 Закону).

Статтею 15 Закону визначено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті ЗО цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 даного Закону відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 791 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками (ч.1 ст.21 Закону).

Органи державної влади (крім Верховної Ради України) та органи місцевого самоврядування у строк не пізніше п'яти робочих днів після прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою і технічної документації з оцінки земель, яка згідно з цією статтею є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх компетенції засвідчені копії вказаних рішень для внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру (ч.12 ст.21 Закону).

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій (ч.14 ст.21 Закону).

Інформація про дату реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вхідний номер, стислий зміст заяви, а також інформація про наслідки її розгляду підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.17 ст.21 Закону).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа;

документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: Перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодо визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченийКонституцієюта законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Статтею 2 КАС Українивстановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,9,11,41,71,94,122,159,160-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 425 від 16.10.2012 року в частині, що стосується ОСОБА_6.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності, номер НОМЕР_4 від 22.06.2013 року видане ОСОБА_6 державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області Стрілець Сергієм Сергійовичем.

Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області Стрілець Сергія Сергійовича, про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, площею 3,888 га з кадастровим номером НОМЕР_3 від 22.06.2013 року № 3395845.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Борівської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Борівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Зеленькова Н. Г.