Справа № 822/1531/16
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1531/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПольового О.Л.
при секретаріБачок О.В.
за участі:представників сторін представника Товариства обмеженою відповідальністю "Агро-Любар"
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Гізівщина" до Приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу Намистюк Любові Іванівни , треті особи на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу Намистюк Любові Іванівни про скасування рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не перевірив інформацію про вже зареєстровані права, що спричинило подвійну реєстрацію права оренди на одні й ті ж земельні ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Агрофірма "Гізівщина" заперечив.

Представник третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" в судовому засіданні проти позову заперечив.

Треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких зазначили, що в цих правовідносинах вбачається спір про право, а тому вказана справа не підсудна Хмельницькому окружному адміністративному суду і провадження у даній справі підлягає закриттю.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 23.11.2010 року між Приватним підприємством "Агрофірма "Гізівщина" укладено договір оренди землі строком на 5 років із ОСОБА_15, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у відділі Держкомзему у Любарському районі 20.12.2012 року за № 02756.

04.08.2011 року позивач уклав договори оренди землі строком на 5 років із:

ОСОБА_6, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01385;

ОСОБА_14, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за №0191;

ОСОБА_13, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01367;

ОСОБА_12, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01368;

ОСОБА_11, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01392;

ОСОБА_10, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01386;

ОСОБА_9, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01384;

ОСОБА_8, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 14.05.2012 року за № 01411;

ОСОБА_16, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_10, зареєстрований у відділу Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01355.

11.08.2011 року між Приватним підприємством "Агрофірма "Гізівщина" та ОСОБА_7 укладено договір оренди землі строком на 5 років, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_11, зареєстрований у Держкомзему у Любарському районі 20.04.2012 року за № 01381.

11.06.2012 року між позивачем та ОСОБА_15 укладено договір оренди землі строком на 5 років, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:7001, зареєстрований у відділі Держкомзему у Любарському районі 17.08.2012 року за № 01791.

09.07.2016 року та 13.07.2016 року ТОВ "Агро-Любар" і ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 уклали договори оренди вищевказаних земельних ділянок.

Відповідач рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30440178, № 30439716, № 30438288, № 30439571, № 30438981, № 30439444, № 30438503, № 30440443 від 13.07.2016 року, № 30439163, № 30535434, № 30537140, № 30536644 від 20.07.2016 року провів державну реєстрацію права власності за вищезазначеними земельними ділянками.

Позивач, вважаючи, що відповідач здійснив подвійну державну реєстрацію прав оренди на вже зареєстровані права, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції чинній на момент проведення реєстраційних дій), (далі Закон № 1952-IV) передбачено, що державним реєстратором є нотаріус.

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Позивач вважає, що нотаріус не вчинив дій передбачених ст.10 Закону № 1952-IV та допустив подвійну реєстрацію прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами.

Частиною 1 ст.24 Закону N 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав

В силу ч.5 ст.24 Закону N 1952-IV відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Суд встановив, державний реєстратор перевіряв державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказані земельні ділянки у базі даних про реєстрацію заяв та запитів.

Однак, як вбачається з письмової інформації з бази даних про реєстрацію заяв та запитів, в останній відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності чи іншого речового права на вищевказані земельні ділянки.

Таким чином, отримавши заяви ТОВ "Агро-Любар" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо оренди вищевказаних земельних ділянок, відповідач вчинив всі визначені Законом N 1952-IV дії, необхідні для державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону № 1952-IV, державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав.

Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваних рішеннях нотаріуса не міститься інформація про похідне право оренди земельних ділянок, а зазначені лише відомості про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки за їх власниками.

Таким чином, суд вважає, що скасування вказаних рішень державного реєстратора призведе до скасування реєстрації права власності на земельні ділянки третіх осіб.

Суд додатково зазначає, що питання про внесення до розділу Державного реєстру прав відомостей про право оренди не є предметом цього спору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії державного реєстратора не порушують права позивача.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2016 року

Суддя/підпис/О.Л. Польовий
"Згідно з оригіналом" Суддя О.Л. Польовий