Справа № 809/556/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Справа № 876/5686/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, у травні 2016 року звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просив визнати протиправним та скасувати рішення про визнання договору банківського вкладу нікчемним та включити до переліку вкладників, яким необхідно здійснити виплати за вкладами.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач протиправно визнав договір банківського вкладу нікчемним та не включив до реєстру вкладників, які мають право на гарантовану суму відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року в справі №809/556/16 адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадировим Владиславом Володимировичем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року в справі №809/556/16 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи та застосовано норми матеріального права.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №009-08502-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривні.

У відповідності до пунктів 1.2, 1.3 зазначеного договору, сума вкладу складає 195 000 грн., який залучається банком на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в пункті 1.6 цього Договору, та до 20 квітня 2015 року включно.

Крім того, 20.01.2015 року сторонами згаданого Договору укладено Додаткову угоду №1 до Договору №009-08502-200115 від 20.01.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях, якою внесено зміни до пункту 1.8 Договору, що визначає порядок зарахування вкладу на рахунок вкладника.

Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 здійснено перерахування грошових коштів ОСОБА_4 у розмірі 195 000 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

02.03.2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта банк» з 03.03.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк» - Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта банк» запроваджено строком на 6 місяців з 03 березня 2015 по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 poкy строк здійснення тимчасової адміністрації у ПAT «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПAT «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації ПAT «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

У вересні 2015 року позивач отримав від Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» лист, яким повідомлено, що згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», договір №009-08502-200115 від 20.01.2015 року є нікчемним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на таке.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 лютого 2016 року №21-4846а15, постанові від 15 червня 2016 року №21-286а16.

Керуючись ст.157, ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.4 ч.1 ст.198, ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року скасувати та провадження у справі №809/556/16 - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Повний текст виготовлено 24.10.2016 року