Справа № 826/6929/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2016 року № 826/6929/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"
доМіжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників
провизнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.03.2013 №, № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013, у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 у справі № К/800/64702/13 здійснено процесуальне правонаступництво відповідача: Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби на правонаступника: Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників. Касаційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 - скасовано. Справу № 826/6929/13-а направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

27.11.2015 справу було розподілено між суддями. За результатом автоматичного розподілу судових справ для розгляду справи № 826/6929/13-а було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2015 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість, податку на прибуток за період з 01.01.2009 по 31.03.2012. Підставою для визначення позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували висновки податкового органу про неправомірність формування позивачем складу витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ "БВП "Строитель-плюс", ТОВ "Бренд Строй", ТОВ "Кримстройиндустрия", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс", оскільки, на переконання податкового органу, правочини укладені позивачем з цими контрагентами були укладені без мети настання реальних наслідків обумовлених ними. Позивач, не погоджуючись з таким висновком податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини із ТОВ "БВП "Строитель-плюс", ТОВ "Бренд Строй", ТОВ "Кримстройиндустрия", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс" за договорами, які мають реальний характер, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства та були надані до перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, в письмових запереченнях на адміністративний позов просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, стверджуючи, що у ТОВ "БВП "Строитель-плюс", ТОВ "Бренд Строй", ТОВ "Кримстройиндустрия", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс" відсутня реальна можливість займатись господарською діяльністю. Позиція відповідача грунтується на акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БВП "Строитель-плюс" () від 11.04.2012 №37/22/31263808, акті про неможливість проведення зустрічної звірки КП "Альянс" () від 11.04.2012 №36/22/32468182, акті про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Севелітстрой" () від 06.04.2012 №28/22/35096833 та висновку щодо допиту ОСОБА_1, акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бренд Строй" () від 06.04.2012 №29/22/36165567 та поясненнях керівника-ОСОБА_3, акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Кримбудіндустрія" () від 06.04.2012 №34/22/32100553, також відповідач посилається на вирок Київського районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013 у справі №123/3318/13-к у провадженні №1-кп/123/147/2013.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 30.01.2013 по 12.02.2013 посадовими особами Окружної ДПС - Центрального офісу з обслуговування ВПП була проведена документальна позапланова виїзна перевірка УДППЗ "Укрпошта" з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "БВП "Строитель-плюс", ПП "Комманд", ПП "Базис Торг", ТОВ "Аквамарин", ПП "Ротонда Торг", ПП "Габарит-груп", ПП "Гранд-М", ПП "Райс-М", ПП "Грандпродукт", ТОВ "ВТК "Окнополь", ТОВ "Бренд Строй", ПП "Сіті Буд", ПП "Скипер", ПП "Добре Місто", ПП "Мобкримторг", ПП "Визит Торг", ПП "Нантехімідж", ПП "Кримторг", ТОВ "БК "Акрополь", ПП "Укрторгпартнер", ПП "Кримспецтехнолоджи", ТОВ "Тонар-Крим", ТОВ "Кримстройиндустрия", ПП "Євроградстрой", ПП "Прима Торг", ТОВ "ТМ-Компані", Фірма "Капітель Плюс", КП "Альянс", ПП "Пан Буд", ПП "Беллатрикс", ПП "Севелітстрой", ПП "Мастер Торг" за період з 01.01.2009 по 31.03.2012.

За результатами перевірки складено акт від 26.02.2013 № 224/42-10/21560045, яким встановлені порушення, зокрема:

- пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.3 пункту 5.3 статті 5, абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 140.2 статті 140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період, що перевірявся, на загальну суму 99 804 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування всього в сумі 7 107 грн.;

- підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в наслідок чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 40 765 грн.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення від 14.03.2013, а саме:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 40 373 грн., з яких 28 595 грн. - за основним платежем та 11 778 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 65 878 грн., з яких 52 702 грн. - за основним платежем та 13 176 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , відповідно до якого, позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 104 грн.

УДППЗ "Укрпошта", не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 14.03.2013 № , № та № , вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулося з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 по справі № К/800/64702/13, колегія суддів, направляючи дану справу на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва зазначила, що "З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам необхідно з'ясувати, зокрема: - рух активів у процесі здійснення господарської операції; - установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; - установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку, зокрема у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг) у посередників за наявності прямих контактів з їх виробниками; придбання послуг, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.".

Відповідно до частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

У зв'язку з чим, суд, на виконання висновків і мотивів, викладених в ухвалі Вищого адміністративного суду України, приймаючи справу до провадження, зобов'язав відповідача та запропонував позивачу надати додаткові письмові пояснення та документи (докази) щодо обставин викладених у рішенні Вищого адміністративного суду України.

Пунктом 1.32 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що господарська операція - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В статті 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 даного Кодексу визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Крім того, частиною другою даної статті встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) та пункту 2.4 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88, первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати обов'язкові реквізити у тому числі: посада, прізвище і підписи осіб, відповідальних за дозвіл на здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої наказом ДПА України від 21.12.2010 №969, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 №1401/18696 (із змінами та доповненнями), визначено, що усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою платника податку - продавця.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 даного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктами 5.3.3, 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що до складу валових витрат не включаються витрати на сплату податку на прибуток підприємств, податку на нерухомість, а також податків, установлених пунктами 7.8, 10.2 і статтею 13 цього Закону; сплату податку на додану вартість, включеного до ціни товарів (робіт, послуг), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, сплату податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються за рахунок сум виплат таких доходів згідно із законом України про оподаткування доходів фізичних осіб.

Виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам.

Згідно із пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Господарські операції для визначення витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Отже, необхідною умовою для віднесення сум витрат, сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат та податкового кредиту є факт придбання товарів (робіт, послуг), які відображені у первинних документах, із метою їх використання в господарській діяльності.

Водночас за відсутності факту придбання товарів, робіт чи послуг або в разі якщо придбані товари, роботи чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та до податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Зазначеним листом Вищого адміністративного суду України також визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту та валових витрат судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, суд має виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту та валових витрат, зокрема виданих продавцями податкових накладних, актів виконаних робіт, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому або формування від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ БВП "Строитель-плюс", ТОВ "Бренд Строй", ТОВ "Кримстройиндустрия", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс" було укладено ряд договорів.

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі в особі Севастопольської дирекції (замовник) та ТОВ "Кримстройиндустрия" 28.12.2009 укладений договір №101-23-01/10 щодо підготовки кадрів по атестації зварювальників. Ціна договору складає 2500,00 грн. (ПДВ 500,00грн.) (Т. 1, а.с. 112).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду рахунок оплати послуг від 28.12.2009 №656; акт здачі-прийняття виконаних робіт від 20.01.2010 про те, що атестація проведена, відповідає умовам договору і прийнята Замовником до оплати у повному обсязі, загальна сума по акту складає 3000,00 грн., з яких ПДВ 500,00грн.; платіжне доручення від 14.01.2010 №93 на суму 3000,00 грн.; податкову накладну від 14.01.2010 №14-л на суму 3000,00 грн. (ПДВ - 500,00 грн.); дозвіл №146-.08.43-АС від 13.05.2008; протоколи засідань атестаційної комісії від 05.01.2010 №291, №293, №294, №295, №296 (Т. 1, а.с. 113-122), посвідчення зварювальників (Т. 1, а.с. 131-133).

Також, позивачем надано Довідку з ЄДРПОУ №231508 щодо ТОВ "Кримстройиндустрия", Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №436569, Ліцензію № 344015, видану ТОВ "Кримстройиндустрия", Свідоцтво №00887770 про реєстрацію платника ПДВ (Т.1, а.с. 123-129).

Відповідач, посилаючись на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Кримбудіндустрія" () від 06.04.2012 №34/22/32100553, стверджує, що вищенаведений договір був укладений без мети настання реальних наслідків.

Водночас, суд звертає увагу, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Кримбудіндустрія" () від 06.04.2012 №34/22/32100553 не може бути належним доказом на підтвердження допущення позивачем порушення норм податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом щодо якого було складено такий акт.

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі ЦПЗ №3 Кримської дирекції та ТОВ "Бренд строй" Виконавець) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір від 20.01.2010 №534 про надання послуг обслуговування кондиціонерів (ремонт, діагностика) (Т. 2, а.с. 52).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду акти здачі - приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-686 від 31.05.2011 на загальну суму 1950,00 грн. (ПДВ 325,00 грн.), від 04.06.2011 на загальну суму 1500,00 грн. (ПДВ 250,00 грн.); докази оплати послуг; податкові накладні від 26.07.2011 №127 на суму 1500,00 грн. (ПДВ - 250,00 грн.), від 27.05.2011 № 125 на суму 1950,00 грн. (ПДВ - 325,00 грн.); рахунок-фактуру №СФ-685 від 25.05.2011 на суму 1950,00 грн. (ПДВ - 325,00 грн.), рахунок від 04.06.2011 №1290 на суму 1500,00 грн. (ПДВ 250,00 грн.) (Т. 2, а.с. 53-63).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі Кримської дирекції (Замовник) та ТОВ "Бренд строй" (Підрядник) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір №956/501-17 від 20.12.2010 щодо виконання поточного ремонту мереж електропостачання м.Керч, вул. Кірова, 1/Леніна, 45 (Т. 2, а.с. 63-68).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду договірну ціну; зведений кошторисний рахунок вартості будівництва №1; відомість ресурсів до Договірної ціни; відомість обладнання до локального кошторису №4-1-3; рахунок кошторису доходу до договірної ціни; довідки про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2010 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року; платіжне доручення №6653 від 29.12.2010 на суму 31539,00 грн.; рахунки-фактури №2058 від 29.12.2010 на суму 31539,00 грн. (ПДВ - 5256,50 грн.), №2041 від 20.12.2010 на суму 31539,00 грн. (ПДВ - 5256,50 грн.), №2057 від 29.12.2010 на суму 18861,00 грн. (ПДВ - 3143,50 грн.); податкові накладні від 29.12.2010 № 2571 на суму 31539,00 грн. (ПДВ - 5256,50 грн.), від 30.12.2010 № 2621 на суму 31539,00 грн. (ПДВ - 5256,50 грн.) (Т. 2, а.с. 69-89).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі Кримської дирекції (Замовник) та ТОВ "Бренд строй" (Підрядник) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір від 20.12.2010 №957/502-17 на виконання поточного ремонту мереж електропостачання м.Судак, вул. Леніна, 82 (Т. 2, а.с.90-95).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду договірну ціну; зведений кошторисний рахунок вартості будівництва №1; відомість ресурсів до Договірної ціни; рахунок кошторису доходу до договірної ціни; довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2010 року; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року; підсумкову відомість ресурсів; рахунок - фактуру №2045 від 21.12.2010 на суму 18861,00 грн. (ПДВ-3143,50 грн.); податкові накладні від 30.12.2010 №2620 на суму 18861,00 грн. (ПДВ - 3143,50 грн.), від 28.12.2010 №2570 на суму 18861,00 грн. (ПДВ - 3143,50 грн.); платіжне доручення від 28.12.2010 №6644 на суму 18861,00 грн. (Т. 2, а.с. 96-113).

Відповідач, посилаючись на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бренд Строй" () від 06.04.2012 №29/22/36165567 та протокол допиту свідка від 29.03.2013 стосовно керівника-ОСОБА_3 (Т. 3, а.с. 24-27), стверджує, що між позивачем та ТОВ "Бренд строй" документально оформлено, але фактично не реалізовані господарські операції.

Відповідно до частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відтак, посилання відповідача на допит свідка від 29.03.2013 стосовно керівника-ОСОБА_3 судом приймається критично, оскільки вказані відповідачем відомості та обставини, встановлені в ході досудового слідства, повинні бути підтверджені виключно судовим рішенням, винесеним в порядку Кримінального процесуального кодексу України з перевіркою і підтвердженням їх відповідності фактам та вимогам процесуального законодавства, однак такого рішення суду надано не було.

Крім того, акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бренд Строй" () від 06.04.2012 №29/22/36165567 не може бути належним доказом на підтвердження допущення позивачем порушення норм податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом щодо якого було складено такий акт.

Відповідачем доказів на підтвердження того, що контрагенти: ТОВ "Кримстройиндустрия" та ТОВ "Бренд Строй" не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, до суду не надано.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "Кримстройиндустрия", ТОВ "Бренд Строй" мали реальний товарний характер.

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі Кримської дирекції "Укрпошта" та ПП "Севелітстрой" (Підрядник) в особі директора ОСОБА_1 07.12.2011 укладено договір на виконання підрядних робіт №497/120-17 щодо ремонту приміщення відділення поштового зв'язку м.Судак по вул. Леніна, 82 (Т. 2, а.с. 11-17).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду договірну ціну; зведений кошторисний рахунок будівництва; локальний кошторис №2-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2011 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року; рахунки №1 від 09.12.2011 на суму 149450,00 грн. (ПДВ - 24 908,33 грн.), №5/4 від 28.12.2011 на суму 149450,00 грн. (ПДВ - 24 908,33 грн.); платіжне доручення №7414 від 29.12.2011 на суму 149450,00 грн.; податкові накладні від 09.12.2011 №17 на суму 149450,00 грн. (ПДВ - 24 908,33 грн.), від 21.12.2011 №40 на суму 149450,00 грн. (ПДВ - 24 908,33 грн.) (Т. 2, а.с. 18-51).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі в особі Севастопольської дирекції та КП "Альянс" (Підрядник) в особі Трещевої Н.Ш. 21.04.2009 укладено договір підряду №255/22-47/09 щодо ремонту кровлі фасаду адміністративної будівлі Севастопольської дирекції за адресою: вул. Б.Морська, 21 (Т. 1, а.с. 153-155).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду довідки про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за травень 2009 року та серпень 2009 року; акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2009 року та серпень 2009 року; підсумкові відомості ресурсів; рахунки витрат; рахунки №972 від 22.04.2009 на суму 29159,82 грн. (ПДВ - 4859,97 грн.), №1430 від 22.05.2009 на суму 153360,00 грн. (ПДВ - 25560,00 грн.); платіжні доручення №1047 від 24.04.2009 на суму 29159,82 грн., №1312 від 22.05.2009 на суму 153360,00 грн., №2127 від 14.08.2009 на суму 11878,98 грн.; податкові накладні від 24.04.2009 №1267 на суму 29159,82 грн. (ПДВ - 4859,97 грн.), від 22.05.2009 №1690 на суму 153360,00 грн. (ПДВ - 25560,00 грн.), від 14.08.2009 №2924 на суму 11878,98 грн. (ПДВ - 1979,83 грн.) (Т. 1, а.с. 166-197); Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №436708, Довідку з ЄДРПОУ, Ліцензію № 119461, Свідоцтво №00887869 про реєстрацію платника ПДВ, копію паспорта Трещевої Наталії Шаббетаївни (Т.1, а.с. 157-165).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі в особі Севастопольської дирекції та КП "Альянс" (Підрядник) в особі Трещевої О.Р. 16.11.2010 укладено договір №22-122/10/1906/1 по ремонту м'якої кровлі прибудови до адміністративної будівлі Севастопольської дирекції за адресою: вул. Б.Морська, 21 (Т. 1, а.с. 198-201).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2010 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року; рахунок витрат; підсумкові відомості ресурсів; рахунок №3791 від 17.11.2010 на суму 44757,60 грн. (ПДВ - 7459,60 грн.); платіжне доручення №3621 від 18.11.2010 на суму 44757,60 грн.; податкову накладну від 18.11.2010 №2454/3 на суму 44757,60 грн. (ПДВ - 7459,60 грн.) (Т. 1, а.с. 211-226); Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №436708, дозвіл на початок виконання роботи підвищеної небезпеки, Ліцензії № 188379, № 119461, довідку про взяття на облік платника податків, Свідоцтво №00887869 про реєстрацію платника ПДВ (Т.1, а.с. 202-210).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі в особі Севастопольської дирекції та КП "Альянс" (Підрядник) в особі Трещевої О.Р. 16.11.2010 укладено договір підряду №22-121/10/1906 по ремонту м'якої кровлі будівлі поштового відділення зв'язку №46 Севастопольської дирекції за адресою: вул. пр. Перемоги, 49 (Т. 1, а.с. 227-230).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2010 року; рахунок витрат; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року; підсумкову відомість ресурсів; рахунок №4780 від 18.12.2010 на суму 44712,60 грн. (89469,60 грн. (ПДВ - 14911,60 грн.) - аванс 44757,00 грн.); платіжне доручення №4091 від 28.12.2010 на суму 44712,00 грн.; податкову накладну від 28.12.2010 №4775 на суму 44712,00 грн. (ПДВ - 7452,00 грн.) (Т. 1, а.с. 231-245).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі ЦОПП Кримської дирекції та КП "Альянс" (Підрядник) в особі Трещевої О.Р. 27.10.2009 укладено договір підряду №1327/24 по ремонту опалювальної системи (Т. 1, а.с. 246247).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду договірну ціну; локальний кошторис №2-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за листопад 2009 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2009 року; рахунок №3774 від 04.11.2009 на суму 5999,66 грн. (ПДВ - 999,94 грн.); банківську виписку на суму 5999,66 грн.; податкову накладну від 27.11.2009 №4114 на суму 5999,66 грн. (ПДВ - 999,94 грн.) (Т. 1, а.с. 248-250, Т. 2, а.с. 1-10).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі Центру поштового зв'язку №6 Кримської дирекції та ТОВ БВП "Строитель-плюс" (Підрядник) в особі директора Манукян В.Р. 26.11.2010 укладено договір підряду №163-19/1415 щодо виконання робіт по ремонту внутрішніх електричних мереж відділення поштового зв'язку Щелкино за адресою: м. Щелкино, буд. 18, секція 1 (Т. 1, а.с. 134-135).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за грудень 2010 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року; рахунок №5981 від 13.12.2010 на суму 15561,60 грн. (ПДВ - 2593,60 грн.); банківську виписку; податкову накладну від 13.12.2010 №6810 на суму 15561,60 грн. (ПДВ - 2593,60 грн.) (Т. 1, а.с. 136-144).

Між УДППЗ "Укрпошта" в особі Центру поштового зв'язку №6 Кримської дирекції та ТОВ БВП "Строитель-плюс" (Підрядник) в особі директора Манукян В.Р. 31.03.2010 укладено договір №330/37-19 щодо виконання робіт по ремонту відділення поштового зв'язку №19 по вул.Кірова, 111, м.Керч (Т. 1, а.с. 145-146).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрат/ за квітень 2010 року; акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2010 року; податкову накладну від 19.04.2010 №1190 на суму 11997,60 грн. (ПДВ - 1999,60 грн.); банківську виписку; рахунок №1346 від 19.04.2010 на суму 11997,60 грн. (ПДВ - 1999,60 грн.) (Т. 1, а.с. 147-152).

Позиція відповідача щодо нереальності господарських взаємовідносин позивача із контрагентами: ТОВ БВП "Строитель-плюс", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс" ґрунтується на акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БВП "Строитель-плюс" () від 11.04.2012 №37/22/31263808, акті про неможливість проведення зустрічної звірки КП "Альянс" () від 11.04.2012 №36/22/32468182, акті про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Севелітстрой" () від 06.04.2012 №28/22/35096833, які не можуть бути належним доказом безтоварності господарських операцій та вироку Київського районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013 у справі №123/3318/13-к у провадженні №1-кп/123/147/2013.

Вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013 у справі №123/3318/13-к у провадженні №1-кп/123/147/2013 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво, тобто створення та придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, вчинене повторно.) (Т. 3, а.с. 49-50).

Зокрема, вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 10.04.2013 у справі №123/3318/13-к у провадженні №1-кп/123/147/2013 встановлено наступне: «В продовж 2009 року - 2010 року, ОСОБА_7, за попередньою змовою з іншою особою та іншими особами (досудове розслідування стосовно яких провадиться окремо), діючи умисно, здійснювала злочинну діяльність щодо створення та придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності цих осіб.

З цією метою, ОСОБА_7 без наміру здійснювати підприємницьку діяльність, здійснила реєстрацію (придбання) ряду СПД (юридичних осіб), засновником яких вона була особисто, а саме: БВП «Строитель плюс» (31263808), КП «Альянс» (32468182), ПП «Севелітстрой» (35096833), ПП «Кримторг» (32271261) та ПП «Кримспецтехнолоджи» (36693441).».

Виходячи з положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в цих питаннях є обов'язковим для адміністративного суду, який розглядає адміністративну справу, в якій обставини щодо реального вчинення господарських операцій УДППЗ "Укрпошта" з ТОВ БВП "Строитель-плюс", ПП "Севелітстрой", КП "Альянс" є предметом доказування в цій адміністративній справі.

З огляду на встановлені вироком суду обставини, які свідчать про те, що контрагенти позивача були створені з метою здійснення протиправної діяльності, яка полягала у вчиненні нереальних господарських операцій задля мінімізації податкових зобов'язань, суд дійшов висновку щодо безпідставного формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за такими операціями.

Така позиція відповідає позиції Верховного Суду України. Зокрема у постанові від 29.03.2016 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Берті» до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у подібних правовідносинах Верховний Суд України дійшов висновку про те, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Верховний Суд України вказав, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена постановою суду, а отже, вони не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналогічна позиція в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.05.2016 №К/800/47972/13 по справі №826/5285/13-а.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби від 14.03.2013 № , № та № в частинах, що стосуються господарських операцій УДППЗ "Укрпошта" з ТОВ "Кримстройиндустрия" () та ТОВ "Бренд Строй" ().

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов