Справа № 2а-107/2010
Суддя: Міщенко В. М.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року Буринський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - Мітенка В.М.

при секретарі - Ключник О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Буринському районі про визнання дій про відмову в перерахуванні пенсій по інвалідності неправомірними та про перерахунок та виплату пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1ГЕ, звернувся до Буринського районного суду Сумської області з позовом до відповідача, УПФУ в Буринському районі Сумської області, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі по відмові в перерахунку пенсії неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі провести перерахунок пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду III групи, та просить зобов'язати УПФ в Буринському районі за період з 01.01. 2007#року по 01.01. 2010 року виплатити йому 45062 гривень 94 когі недоплачених коштів.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління пенсійного фонду України в Буринському районі ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову , пояснивши, що позивач отримує пенсію по 3 групі інвалідності і його захворювання дійсно пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення його пенсії проведено відповідно до вимог Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі відшкодування фактичних збитків, завданих здоров'ю, встановлених МСЕК та у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України, які регулюють спірне питання. Також ..ри нарахуванні пенсії позивачеві враховуються вимоги Закону України «Про державний бюджет України на 2007, 2008 та 2009 рік» та Закону України «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни». Крім того відповідач вважає, що позивач пропустив визначений строк звернення до суду, а тому в задоволенні його позовних вимог просять

ВІДМО'ВИ'ЇІТ

Суд вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Інвалідність позивача пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідними посвідченнями серії А №127092 та серії Б №283299 та експертним висновком №418 від 23.10.2002 року і отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю на підставі Закону України № 796.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення, щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі У країни №796.

Статтею 49 Закону України №796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді:

а)державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4. ст, 54 Закону України №796 у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по III групі інвалідності -6 мінімальних пенсії за віком.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України №796 особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах: інвалідам 3 групи -50 % мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача, щодо проведення виплат позивачу пенсій, передбачених ч.І ст.50, ч.4 ст. 54 Закону України №796 у 2007 році, суд виходить із наступного.

Відповідач в 2007 році при обчисленні пенсії позивачу, передбаченої ч.4 ст. 54 Закону України №796 керувався постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 р.. "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" ( далі по тексту постанова КМУ №1) виходячи з розміру 19.91 грн.

При обчисленні додаткової пенсії, що передбачена ч.І ^г. 50 Закону України №796 нарахування проводилося відповідно до постанови Верховної Ради України №49/96 від 20.02.1996 р., якою встановлено мінімальний розмір пенсії за віком та з урахуванням підвищення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року, розмір складав 16,62 грн.

Відповідно до ч,2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч,4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Зі статей 50, 54 Закону України №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком..

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. З ст. 67 Закону України №796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії за шкоду заподіяну здоровю, особам віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік " затверджено наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність в рахунку на місяць; з 01.01.2007 року -380 грн: з 01.04.2007 року - 406 грн; з 01.10.2007 року - 411 грн.

Крім того, ч.З ст. 62 Закону України " Про Державний бюджет на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про,загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз. 5 ч.І цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно 410,06 грн та 415,11 грн.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над незаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві, застосуванню підлягають ч.І ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України №796, ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а не постанови Кабінету Міністрів України , які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціально захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечувати проведення політики, зокрема в сфері соціального захисту (пункт 2,3 статті 1 16 Конституції України). Зазначене свідчить, що Кабінет Міністрів не наділений повноваженнями щодо встановлення розмірів пенсій.

Суд не приймає до уваги ч.5 ст. 54 Закону України №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильською катастрофою визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановлювати зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено мінімальний розмір пенсі за віком.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що у 2007 році відповідач в порушення норм закону, не проводив нарахування та виплати пенсій, передбачених ч.4 ст. 54 та

ч.І ст. 50 Закону України №796 позивачу. Тобто дії відповідача у 2007 році, щодо не проведення перерахунку та виплаті пенсій, відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ч. 1 ст. 50 Закону України №796, є неправомірними.

Проте, як вбачається з позовної заяви, позивач просив провести перерахунок і здійснити виплату пенсій з 01.01.2007 року. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з дати зазначеної позивачем, тобто з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року.

Що стосується правомірності нарахування пенсії передбаченої ч.4 ст. 54 ч.І ст.50 Закону України №796 у 2008 році, суд виходить з наступного.

За період з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р. відповідач проводив нарахування пенсій , передбачених ч.4 ст. 54, ч. 1 ст. 50 Закону України №796 відповідно до положень даних статей, в редакції Закону від 28.12.2007 р. А саме стаття 54 Закону України №796 була змінена та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків

З

аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, якивтратили працездатність.

.. Розмір, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Нова редакція статті 50 Закону України №796 встановлювала, що особам віднесеним до

Iкатегорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю у розмірах: інвалідам III групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 67 даного Закону передбачає, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ст.. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункт 7 пункту 19, пункти 20-22,24-34, підпункти 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу

IIЗакону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», щодо нової редакції тексту ст.. 50, та ч.3,4 ст. 54 Закону України №796.

На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що відповідач з 01.01.2008 року по 22. 05.2008 р. правомірно проводив нарахування пенсій позивачу відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України"

З 22.05.2008 року пенсія, передбачена ч.4 ст. 54 Закону України №796, позивачу нараховувалася з розрахунку передбаченого постановою КМУ №1, а з 01.07.2008 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 р.

Нарахування додаткової пенсії проводилося з розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зі статей 50. 54 Закону України №796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мґнГмальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється а розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в

4

а

разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.З ст. 67 Закону України №796-ХП у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії за шкоду заподіяну здоровю, особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно статті 58 Закону України від 28.12.2007 р. №107-У1 Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 грн; з 1 квітня - 481 грн; з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві, застосуванню підлягають ч.І ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України №796, ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд не приймає до уваги 4.5 ст. 54 Закону України №796-ХП, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильською катастрофою визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановлювати зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, втому числі й інших законів, якими встановлено мінімальний розмір пенсі за віком.

Гаким чином з 22.05.2008 р. .дії відповідача, щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсій передбачених ч,4 ст. 54 та ч.І ст. 50 Закону України №796 з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Конституції та законів України.

Щодо правомірності нарахування та виплати позивачу пенсій передбачених ч.І ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України №796 у 2009 році, суд виходить з наступного.

У 2009 році до ч.І ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України №796 зміни внесені не були, дані статті чинні в редакції, що діяла до 01.01.2008 року.

Отже відповідач повинен був нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсію на оздоровлення, згідно із Законом України №796, відповідно до вимог ч.І ст. 50, ч.4 ст. 54 даного Закону.: ¦-'¦¦¦¦

Відповідно до ст. 54 Закону України №796 у 2009 році, прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення,

встановлений, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Статтею 58 Закону України від 28.12.2007 р. №107-У1 Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 жовтня - 498 грн.

Тйким чином з 01.01.2009 року дії відповідача, щодо відмови позивачу у проведенні

перерахунку пенсій передбачених ч.4 ст. 54 та ч.І ст. 50 Закону України №796 з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого ч.І ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Конституції та законів України.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги, щодо періоду за який повинен бути проведений перерахунок пенсії, підлягають задоволенню частково. А саме

5

У

перерахунок пенсії повинен бути проведений з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01 2010 року , як про це просить позивач .

Разом з тим. суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті позивачу, у зв'язку із її перерахунком не підлягають задоволення, оскільки здійснення перерахунку пенсії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Не підлягають задоволенню і вимоги відповідача, щодо застосування до спірних правовідносин .строків позовної давності , оскільки, відповідно до ст. 83 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, заподіяною життю або здоров'ю громадянина

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст 8,10,11,12, 17,69,94,158, 160-163,167,170,186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законами України "

Про державні бюджети на 2007-2009 роки, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду в Буринському районі Сумської області по

відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Буринському районі Сумської області

здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії передбаченої ч.4 ст. 54 та

ч.І ст.,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» відповідно в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та 50%

мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком передбаченого ч.І

ст. 28 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» за період з

01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного

адміністративного суду через Буринський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне

оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у

повному обсязі - відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання постанови у повному

обсязі, і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо

апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне

оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне

^оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне

оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає

законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо

її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

ОСОБА_3

6