Справа № 642/4403/16-а
Суддя: Євтіфієв В. М.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Харкова
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 жовтня 2016р. Справа 642/4403/16-а Провадження №2а/642/4403/16а

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря: Пшеничної Т.М.;

За участі позивача ОСОБА_1, відповідача інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Шевцова Олега Олександровича;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом, ОСОБА_1, відповідача інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Шевцова Олега Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, про визнання неправомірними дії відповідача та скасувати постанову серії ПС2 № 735624 від 01.07.2016р. складену відповідачем, про накладення на позивача штрафу в розмірі 425грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (Користуванням водієм мобільним телефоном при керування транспортним засобом в суперечть вимогам п.2.9 ПДД України). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач своїми діями порушив діюче законодавство і неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав стягнення у вигляді штрафу, оскільки відповідачем доказів вини позивача до адміністративної справи не вказано. Таким чином постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає нормам чинного законодавства. Тому в діях позивача відсутня вина у вчиненні правопорушення, а звідси і відсутній склад правопорушення і він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Тому він вимагає:

- постанову серія ПС2 № 735624 від 01.07.2016р. по справі про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. скасувати;

- провадження по адміністративної справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Відповідач своїх заперечень суду не надав.

Позивач на позові наполягав. В пояснені вказав обставини викладені в мотивуванні позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги не визнав. В поясненні вказав, що під час чергування, він зафіксував розмову позивача по мобільному телефону під час керування транспортним засобом, наслідком чого, він склав адміністративний протокол на позивача.

З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Відповідач в межах своїх повноважень, під час чергування склав постанову серія ПС2 № 735624 від 01.07.2016р. за вчинення адміністративного правопорушення позивачем за скоєне правопорушення та наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності позивача, на думку відповідача, стало розмова позивача по мобільному телефону під час керування транспортного засобу.

Вимогами статті 245 КпАП України визначено:Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КпАП України визначено: Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, з положень вказаних вимог закону, безпосередньо визначено, що відповідач при здійснення своїх обов'язків при вирішені питання щодо притягнення особи до адміністративного правопорушення, повинен користуватись, положеннями Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Вимогами статті 254 КпАП України визначено: Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КпАП України визначено: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як стверджує позивач та визнає відповідач, обставини яки були покладанні у винність позивача в правопорушенні небули зафіксовані в автоматичному режимі, а тому відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з наведених норм закону, правова позиція відповідача, щодо відсутності його дій по складанню адміністративного протоколу при вчинення правопорушення позивачем є хибною, т.я. суперечить означеним вимогам, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Копію якого повинен був надати позивача, що не було зроблено відповідачем.

Вимогами статті 280 КпАП України визначено: Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного положення статті 280КпАП України, особа яка відповідно до закону має право на притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху повинна з'ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Виконання вимог статті 280 КпАП України здійснюється на підставі вимог статті 251 КпАП України якою визначено: Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушенні вказаних вимог, позивач не склавши протоколи про адміністративне правопорушення відносно позивача не з'ясував докази яки підтвердили винність позивача у скоєному правопорушенні. Так відповідач на обґрунтування своєї правової позиції не надана в якості доказів відіозьомка на якої безпосередньо зафіксовано правопорушення позивача.

Вимогами статті 268 КпАП України визначено: Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В судовому засіданні позивач вказав, що не спростовано відповідачем, під час його зупинки відповідачем, позивачем було заявлено про надання доказів його винності в скоєному правопорушенні, що залишилось без задоволення з боку відповідача. За таким обставин відповідачем було порушено право на захист позивача від висунутого звинувачення в скоєному правопорушенні, що в свою чергу є порушенням.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КоАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В Постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Вимогами статті 283 КпАП України визначено: Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В порушенні вимог статті 283 КпАП України відповідачем при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виконано вимог статті 280 КпАП України, т.я. в постановив не зазначено винність особи в скоєному правопорушенні, докази яки підтверджують винність особи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна доказати ті обставини, на яких базуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по наданню доказів правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем достовірних та безперечних доказів незаконних дій з боку позивача стосовно обґрунтування винесеної постанови, щодо накладення адміністративного стягнення відносно позивача, суду не надано.

З аналізу встановлених обставини, дії відповідача не відповідали вимогам закону, а тому є незаконними, що є підставою задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межи позовних вимог, якщо це вимагає повного захисту прав, свобод і інтересів сторін.

З урахуванням обставин, справи, суд вважає доцільним вийти за межи позовних вимог, з метою повного захисту інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 12, 71 ч.2, 100, 159, 160 ,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, відповідача інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Шевцова Олега Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Шевцова Олега Олександровича щодо винесення постанови серія ПС2 № 735624 від 01.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП неправомірними.

Постанову серія ПС2 № 735624 від 01.07.2016р. по справі про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. скасувати.

Провадження по адміністративної справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Шевцова Олега Олександровича на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 грн. 20коп.

Постанова суду, щодо накладення адміністративного стягнення є остаточна і оскарженню до Донецького апеляційного адміністративного суду не підлягає.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя В.М. Євтіфієв