Справа № 766/6565/16-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/6565/16-а
Пров. №2-а/766/289/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника УПП Замостного О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Трикоз Вячеслава Андрійовича, Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2 роти УПП у м.Херсоні Трикоз В.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 19 травня 2016 року за адресою: м.Херсон, вул. Потьомкінська, 51-а; скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування прозову зазначив, що 19 травня 2016 року він рухався по вулиці Потьомкінській зі сторони Центрального Ринку в сторону Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, тобто до будинку 42/14, оскільки на парковці було відсутнє місце, він повернув до приватного двору між будинками та виїхав ліворуч на вулицю Потьомкінську в сторону Центрального ринку, тому не бачив та не міг бачити знак, який розташований на перехресті вулиць Потьомкінській та Фрунзе. Крім того, вважає складення постанови за місцем його зупинки порушенням норм КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається за знаходження компетентного органу, уповноваженого на розгляд справи у межах територіальної юрисдикції за місцем вчинення порушення. Крім того, інспектор не виконав вимоги ст. ст.245, 33, 268, 278, 279 КУпАП.

Представником співвідповідача - Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України (далі за текстом - УПП у м.Херсоні ДПП України) подані заперечення на адміністративний позов, який УПП у м.Херсоні ДПП України не визнає в повному обсязі. Згідно заперечень на позов, відповідач Трикоз В.А. діяв відповідно до встановленого законом порядку, та виявив водія транспортного засобу, який здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 склав постанову про адміністративне правопорушення. Позивач був повідомлений про свої права. Постанова оформлена відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, докази поліцейським оцінені за внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Позивач у позовній заяві не заперечує, що здійснив стоянку в зоні дії знаку. Просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник УПП у м.Херсоні позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, вказав, що позов поданий з метою уникнення відповідальності. Усі дії працівників поліції відповідають встановленим правилам.

Відповідач Трикоз В.А. в судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його неявка не є підставою для відкладення розгляду справи, внаслідок чого суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність суб'єкта владних повноважень.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідив матеріали справи, допитав свідка ОСОБА_6 встановив наступне.

19 травня 2016 року інспектор 2 роти батальйону УПП у м.Херсоні Трикоз В.А. склав постанову серії ПСЗ № 032290, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що водій транспортного засобу MІSTSUBISHI LANCER 1.6 номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку та стоянку заборонено», чим порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 додатку 1 ПДР України (арк. справи 6, 30).

З пояснень позивача від 19.05.2016 року вбачається, що він їхав по вулиці Карла Маркса зі сторони Центрального ринку та не доїжаючи вулиці Фрунзе біля будинку № 44 повернув на подвір'я для того, щоб припаркувати авто, але у зв'язку з відсутністю вільного місця вимушений був виїхати з прибудинкової території на вулицю К.Маркса в сторону Центрального ринку та припаркував авто біля будинку № 51-а. Дорожній знак забороняючий зупинку не теоретично, не практично побачити не міг (арк. справи 7-8).

Свідок ОСОБА_8 показала, що при патрулюванні в зоні дії дорожнього знаку "Зупинка та стоянка заборонена" 19.05.2016 р. було виявлено 3 транспортні засоби та при поверненні до них водіїв на них було складено постанови за порушення ПДД. Одним з цих водіїв був позивач у справі, який пояснив, що поставив транспортний засіб на 5 хвилин, оскільки здавав документи до управління юстиції, також пояснив, що їхав зі сторони площі Ганібала, водій у спілкуванні запитував про те, що якби він їхав зі двору, то як би вони вчинили. Вона особисто не бачила, яким чином позивач здійснив паркування. Пояснення позивач написав, коли постанова була складена не у повному обсязі. Свідків паркування позивача виявлено не було.

Знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

З наданих суду фото та схеми, що складена позивачем та не спростована відповідачем, вбачається, що дорожній знак 3.34 розташований по вулиці Потьомкінській (раніше вулиця Карла Маркса) в районі перехрестя з вулицею Бориса Мозолевського (раніше вулиця Фрунзе) на стороні напрямку руху в сторону Центрального ринку. Крім того, дорожний знак діє у період часу з 6 до 18 год. Тобто, у період часу з 6 до 18 год. забороняється стоянка по вулиці Потьомкінській на дільниці, обмеженої вулицею Мозолевського та проспекту Маяковського у напрямку руху з площі Ганібала в сторону Центрального ринку.

Позивачем не оспорюється той факт, що керований ним транспортний засіб знаходився об 11-00 год. 19.05.2016 р. біля будинку № 51-а по вулиці Потьомкінській (напрямок руху зі сторони площі Ганібала в сторону Центрального ринку).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач вказує на відсутність у його діях адміністративного правопорушення, оскільки він не міг бачити дорожнього знаку.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984р. визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За приписами ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів винних дій або бездіяльності позивача, тобто таких, що доводять наявність умислу або необережності, оскільки обидві форми вини можливі за умови, що позивач бачив або повинний був бачити дорожній знак.

Доводи позивача про те, що він не проїжджав по вулиці Фрунзе (нині та на час інкримінованого правопорушення вулиця Мозолевського), а тому не мав можливості бачити дорожний знак відповідачами не спростовано. Свідок ОСОБА_8 напрямок руху не бачила, вказівка на те, що позивач вказав, що їхав зі сторони площі Ганібала не спростовують доводи позивача про те, що він виїхав на Потьомкінську в напрямку Центрального ринку з подвір'я будинку № 44. Крім того, у своїх письмових поясненнях, які написані до остаточного складення постанови, позивач вказує напрямок свого руху, але оцінка цим твердженням не надана, доводи позивача не спростовані.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з'ясувати дані про особу правопорушника. Згідно з ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст. 280 КУпАП повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частини 4,5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний зв'язок, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами.

В той же час суд не приймає до уваги посилання на невиконання ІПП ст. ст. ст. ст. 245, 33, 268, 278-280 КУпАП, оскільки дії, що здійснює інспектор є внутрішніми та не підлягають зовнішньому оголошенню особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи зі скороченості провадження у справі, виконання особою, що розглядає справу порядку за ст. 279 КУпАП розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу. Взагалі стаття 279 КУпАП передбачає розгляд справи у засіданні, де оголошується протокол про адміністративне правопорушення та вчиняються інші дії.

Тобто, за скороченою процедурою, виходячи з аналізу норм 258, 278, 279, 280 КУпАП, ІПП після свого представлення оголошує яке порушення вчинене водієм, заслуховує пояснення особи, складає постанову, якщо приходить до висновку про наявність правопорушення. При цьому поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки за приписами ч.2 ст. 258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складався, відповідач відповідно до вимог ч.4 ст. 258 КУпАП виніс постанову на місці вчинення правопорушення. Тому позов в частині визнання протиправними дій інспектора щодо складення постанови відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки постанова винесена на місці вчинення правопорушення за приписами ч.4 ст. 258 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Усі необхідні реквізити оскаржена постанова містить.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення позивач отримав на місці, що підтверджується його підписом у постанові. Позивачу роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, що також підтверджено його підписом у постанові.

При цьому права позивача порушені не були, оскільки йому роз'яснено його право на оскарження постанови, крім того, ч. 2 ст. 33 КУпАП України передбачено, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність. Відтак, посилання позивача на порушення його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відхиляються судом, адже під час судового розгляду не встановлено існування фактів таких порушень, що могли б істотно вплинути на правильність застосованих до позивача санкцій.

Тобто сама по собі процедура притягнення позивача до відповідальності суд не вважає порушено. В той же час, за відсутності безспірних доказів правомірності власних дій суб'єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності в частині доведеності винних дій або бездіяльності позивача, повно та всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова в повному обсязі складена 27 жовтня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 49, 51, 69, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Трикоз Вячеслава Андрійовича, Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПСЗ № 032290 від 19 травня 2016 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду з подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СуддяО. В. Ус