Справа № 804/823/16-а
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 804/823/16-а
Провадження № 2-а/204/61/16
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 травня 2016 року м.Дніпропетровськ
Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Тітової І.В.
з участю секретаря Таран В.С.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Макарової Т.П.
представника відповідача Вологжаніної О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
29 березня 2016 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, у якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок настання III групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу було встановлено третю групу інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме внаслідок контузії військовослужбовця в період проходження військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, де приймав участь у бойових діях в Демократичній республіки Афганістан в складі ДРА - В/ч 51931 з 29.12.1979р. по 08.05.1981р. З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, позивач 27 квітня 2015 року звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з відповідною заявою та надав копії необхідних документів. Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслав документи позивача до Міністерства оборони України. Наприкінці листопада 2015 року до позивача від Дніпропетровського обласного військового комісаріату надійшов лист від 19.11.2015 року №7/3784/7 та пакет документів до нього, в тому числі і лист Департаменту Міністерства фінансів Міністерства оборони України від 27.10.2015 року №248/3/6/3061 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заява позивача від 27.04.2015 року про виплату одноразової грошової допомоги та пакет документів, який був доданий позивачем до цієї заяви. З листів Департаменту Міністерства фінансів Міністерства оборони України від 27.10.2015р. №248/3/6/3061 та Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 19.11.2015р. №7/3784/7, позивачем було з`ясовано, що Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом були направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги (та пакет документів до цієї заяви) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975. Департамент Міністерства фінансів Міністерства оборони України в листі від 27.10.2015р. №248/3/6/3061 зазначив наступне: «Департамент фінансів відповідно до наказів Міністра оброни України від 14.08.2014 №530 та від 12.04.2007 №168 здійснює прийом документів, та готує пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про Призначення одноразової грошової допомоги. Подання пропозицій здійснюється після опрацювання поданих документів як у Департаменті фінансів, так і в Департаменті правового забезпечення Міністерства оборони України. Після розгляду документів, які були додані позивачем до заяви, було встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги не має. Вважає, що наведені відповіді Міністерства оборони України та Дніпропетровського обласного військового комісаріату є неправомірними та такими, що прямо порушують права позивача та Закони України, тому був змушений звернутися до адміністративного суду за захистом з цією позовною заявою.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини.
Запис у Військовому білеті п.18 сторінка 7 серії НОМЕР_1 від 27.06.1979 року, Витяг із протоколу №1053 від 25.04.2013 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця та Акт судово-медичного дослідження (обстеження) ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» ГУ 03 Дніпропетровської ОДА від 21.09.2012 року №22Д, підтверджують, що позивач проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії (а.с.16-19,12,13).
Позивачу була встановлена III група інвалідності, що настала в результаті поранення, контузії та захворюванням, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідка до акта первинного огляду МСЕК серія АВ №0045308 від 25.06.2013р. (а.с.14) та довідка до акта огляду МСЕК серія 10 ААЕ №035109 від 08.06.2015 року (а.с.15).
27 квітня 2015 року позивач звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, з метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, з відповідною заявою та надав копії необхідних документів (а.с.20). Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслав документи позивача до Міністерства оборони України.
Позивач звільнений в запас на підставі наказу Міністерства оборони СРСР від 27.03.1981 року №79, про що свідчить запис 12 на сторінці 3 у Військовому білеті серії НОМЕР_1 від 27.06.1979 року (а.с.16-19), тому, відповідно до вимог п.17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975, заява про виплату одноразової грошової допомоги подана до Міністерства оборони України.
У листопаді 2015 року позивач отримав від Дніпропетровського обласного військового комісаріату лист від 19.11.2015 року №7/3784/7 та пакет документів до нього, в тому числі і лист Департаменту Міністерства фінансів Міністерства оборони України від 27.10.2015 року №248/3/6/3061 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а також заява від 27.04.2015 року про виплату одноразової грошової допомоги та пакет документів, який був доданий до цієї заяви (а.с.10,11).
З листів Департамену Міністерства фінансів Міністерства оборони України від 27.10.2015р. №248/3/6/3061 та Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 19.11.2015р. №7/3784/7, позивачу стало відомо, що Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом були направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України його заява про виплату одноразової грошової допомоги (та пакет документів до цієї заяви) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Департамент Міністерства фінансів Міністерства оборони України в листі від 27.10.2015р. №248/3/6/3061 зазначив наступне.
Департамент фінансів відповідно до наказів Міністра оброни України від 14.08.2014 №530 та від 12.04.2007 №168 здійснює прийом документів, та готує пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про Призначення одноразової грошової допомоги. Подання пропозицій здійснюється після опрацювання поданих документів як у Департаменті фінансів, так і в Департаменті правового забезпечення Міністерства оборони України. Після розгляду документів, які були додані позивачем до заяви, було встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги не має з таких причин.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військо службовців» від 04.07.2012 року, яким змінено редакцію ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975), набрав чинності 01 січня 2014 року.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тобто, дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.13 №975 та нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військо службовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року (а.с.10).
Дніпропетровський обласний військовий комісаріат в листі від 19.11.2015р. №7/3784/7 зазначив наступне.
Оскільки дія вищевказаних законодавчих та нормативно-правових актів на заявника (тобто на позивача) не поширюється (встановлена інвалідність до 1 січня 2014 року), то і підстав для розгляду поданих документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 №975, та тому, що військкомат не подав висновку встановленої форми (а.с.11).
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Як вбачається із витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №1053 від 25.04.2013 та акту судово-медичного дослідження №22Д від 21.09.2012, позивач має поранення (контузію) та захворювання, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У зв`язку із зазначеним, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 05.06.2013р. та повторно встановлена 3 група інвалідності з 01.07.2015 року, що підтверджується довідкою до акта первинного огляду МСЕК серія 10 АВ №0045308 від 25.06.2013 року та довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААГ №035109 від 08.06.2015 року відповідно.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
При цьому, розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи становить суму 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (п."б" ч.1 ст.16-2 Закону).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - постанова № 975), яка набрала чинності 24.01.2014.
Відповідно до п.3 постанови № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 1 пункту 6 постанови № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Таким чином, днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, є 01.07.2015р., оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії повторного огляду.
Що стосується посилання представника відповідача на те, що позивач не має права на отримання допомоги у зв`язку із тим, що огляд МСЕК для встановлення інвалідності здійснювався повторно, є безпідставним, оскільки позивачу не призначалася та не виплачувалась одноразова грошова допомога згідно п.«б» ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей».
Встановлено, що позивачу інвалідність що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби призначена вперше з 05.06.2013 року. Позивач повторно був оглянутий медико- соціальною експертною комісією, якою позиачу встановлено третю групу інвалідності з 01.07.2015 року. Поранення та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Отже, в зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога позивачу не призначалась до моменту повторного встановлення 3 групи інвалідності (3 група інвалідності встановлена повторно з 01.07.2015 року), то позивач має право на призначення і отримання такої грошової одноразової допомоги у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» та Постанови №975.
Постановою № 975 право на отримання одноразової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чітко пов`язується з датою, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Також безпідставним є висновок представника відповідача, яка викладена в листі від 27.10.2015 №248/3/6/3061 про те, що на позивача не поширюються норми Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, оскільки інвалідність позивача отримана до набрання нею чинності, а дія Постанови КМУ №975 та нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військо службовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року. А відповідно до загальновизнаного принципу права, закріпленого у ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.99 р. № 1-рп/99, цей принцип треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи викладене, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 01.07.2015р. відповідно до норм постанови № 975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", а тому позов в частині визнання неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги та не виплаті одноразової грошової допомоги слід задовольнити.
Що стосується вимоги зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то необхідно відмовити у її задоволенні, оскільки суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження та функції суб`єкта владних повноважень, надані йому законом та іншими нормативно-правовими актами, в тому числі зобов`язувати до вчинення тих дій, які згідно із чинним законодавством можуть здійснюватися тільки відповідачем.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки цих критеріїв. Прийняття ж рішення замість суб`єкта владних повноважень є втручанням у його дискреційні повноваження.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми закону, суд доходить висновку, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій та не доведена законність прийнятого рішення щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, а отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови КМ України від 25.12.2013року №975.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 30 травня 2016 року.
Суддя І.В. Тітова