Справа № 331/6454/16-а
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/331/198/2016
справа 331/6454/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання незаконними дій відповідача та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобов»язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що з грудня 2002 р. він знаходиться на обліку в УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 р., № 2663-111, яка обчислена в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у вказаній редакції, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 № 1013, внесені зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 1 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що, згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.

21.09.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя із заявою про проведення йому з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області № 18-395 вих.-16 від 23.05.2016 р. про заробітну плату.

Листом № 182/С-9 від 27.09.2016 р. у перерахунку пенсії відповідач відмовив, посилаючись на п. 5. Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., №213-V111, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім цього, відповідач посилається на те, що на даний час відсутній нормативний документ Кабінету Міністрів України, який регулює умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки посилання відповідача на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-УІІІ є недійсними, так як вказаний Закон регулює питання призначення пенсій після 01.06.2015, а не їх перерахунок. Відповідно до судової практики України, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорсько-слідчим працівникам, є ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, в даному випадку в редакції на час призначення позивачу пенсії.

Просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови йому у здійсненні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати з усіма додатковими виплатами, без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. - 16 від 23.05.2016 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90% від розміру заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. - 16 від 23.05.2016, без обмеження максимального розміру пенсії, зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії, та провести відповідні виплати не отриманої ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 26.05.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем по справі заперечення у встановлений строк не надані.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з грудня 2002 р. знаходиться на обліку в УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 р., № 2663-111, яка обчислена в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 № 1013, внесені зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 1 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що, згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.

21.09.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя із заявою про проведення йому з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області № 18-395 вих.-16 від 23.05.2016 р. про заробітну плату.

Листом № 182/С-9 від 27.09.2016 р. у перерахунку пенсії відповідач відмовив, посилаючись на п. 5. Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., №213-V111, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім цього, відповідач посилається на те, що на даний час відсутній нормативний документ Кабінету Міністрів України, який регулює умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Згідно вказаної норми Закону, обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, за якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року, № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" є необґрунтованими також і тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Конституційний Суд України також неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У вказаних рішеннях Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після закінчення (рішення № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України по справах № 21-348а13, № 21-445а13, які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів.

У справах № 21-348а13 та № 21-445а13 Верховний Суд України, з метою усунення неоднакового застосування статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року зазначив, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ. При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи зазначене вище, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Відповідно до ст. 50-1 Закону 1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Не може бути підставою для відмови в перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру". За вказаних обставин відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Таким чином, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. - 16 від 23.05.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.01.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. -16 від 23.05.2016, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, з 01.01.2016 року та здійснити відповідні виплати зазначених коштів, є неправомірними та суперечать нормам чинного законодавства України.

Стаття 6 Кодексу адміністративного судочинства України надає право кожній особі звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові суперечки, зокрема суперечки фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача у відповіді позивачу на його заяву про перерахунок пенсії на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунок..

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Судові витрати по справі підлягають стягненню відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.159-161 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати з усіма додатковими виплатами, без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. - 16 від 23.05.2016 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90% від розміру заробітної плати на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-395 вих. - 16 від 23.05.2016, без обмеження максимального розміру пенсії, зі збереженням базового місяця для визначення індексації пенсії, та провести відповідні виплати не отриманої ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя Смолка І.О.