Справа № 817/1362/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"25" жовтня 2016 р. Справа № 817/1362/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "02" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Директора Департаменту охорони, нагляду і безпеки, режиму та контролю за виконанням судових рішень Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду звернувся з позовом до Директора Департаменту охорони, нагляду і безпеки, режиму та контролю за виконанням судових рішень Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій.

З позовної заяви встановлено, що позивач просить визнати дії відповідача такими, що виражають бездіяльність і є неправомірними діями у відповідності до норм ст.ст.6 ч.2, 8 ч.1, 28 ч.1, 64 ч.1, 68 ч.1 Конституції України, ст.ст. 1, 3 Європейської Конвенції з прав людини, ст.ст.7 ч.2, 8 ч.1 КВК України; зобов'язати відповідача виконати вимоги ст.ст.6 ч.2, 68 ч.1 Конституції України, 93 ч.1 КВК України, розділу І ч.1 ПВР установ виконання покарань, винести клопотання викладене в заяві від 13.05.2016 про переведення позивача з ВК-96 Рівненської області до УВП-1 Вінницької області, задовольнити вимоги такої заяви та на виконання вищевказаних норм законів України, перевести позивача для подальшого відбування покарання в УВП-1 Вінницької області.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.09.2016 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Директора Департаменту охорони, нагляду і безпеки, режиму та контролю за виконанням судових рішень Державної пенітенціарної служби України ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Кримінально-виконавчим кодексом України не визначено, в якому порядку оскаржуються дії зокрема Директора Департаменту охорони, нагляду і безпеки, режиму та контролю за виконанням судових рішень Державної пенітенціарної служби України стосовно переведення до іншого місця відбування покарання.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до статті 6 Закону України від 23 червня 2005 року № 2713-IV "Про Державну кримінально-виконавчу службу" Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Беззаперечно виправні колонії належать до установ виконання покарань, які входять до структури Державної кримінально-виконавчої служби України, а тому посадові особи виправних колоній є суб'єктами владних повноважень і виконують управлінські функції шляхом прийняття відповідних рішень.

Отже у визначенні підвідомчості спору обов'язковою умовою є дослідження характеру відносин, що утворилися між позивачем та відповідачем.

З позовної заяви вбачається що позивачем порушується питання викладене в заяві від 13.05.2016 про переведення позивача з ВК-96 Рівненської області до УВП-1 Вінницької області, задовольнити вимоги такої заяви та на виконання вищевказаних норм законів України, перевести позивача для подальшого відбування покарання в УВП-1 Вінницької області.

Питання, пов'язані з виконанням вироку, вирішуються судом за правилами кримінального процесуального законодавства України згідно з розділом VIII "Виконання судових рішень" Кримінального процесуального кодексу України.

У статтях 537, 538 цього розділу визначено вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час та після виконання вироків і які за своїм змістом є процесуальними питаннями. У свою чергу процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень, становлять сукупність кримінально-процесуальних дій, які повинні забезпечити вплив кримінального процесу на сферу реалізації приписів, що містяться у вироку, шляхом виконання вироків судами, звернення вироків до виконання, а також внесення коректив у рішення щодо вироків про покарання у зв'язку з виникненням обставин, що свідчать про неможливість чи недоцільність подальшого виконання цього рішення в його попередньому вигляді.

Представник позивача в апеляційній скарзі вказує, що ст. 537 КПК не передбачено розгляд загальним судом скарг засуджених осіб на рішення службових осіб Державної пенітенціарної служби.

Проте згідно п. 13-1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються виконання вироку суду в частині місця відбування покарання, а тому даний спір необхідно розглядати в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Ухвалу прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "02" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 Павлович ВК №96,с.Городище,Рівненський район, Рівненська область,35341

3- представник позивача ОСОБА_5 - вул. 16 Липня, 48, м. Рівне, 33028

- ,