Справа № 819/1229/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1229/16

20 жовтня 2016 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов Тернопільська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі Тернопільська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, позивач) мотивує тим, що відповідач як платник податків відповідно до ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пункту 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України зобовязаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

За відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 342 232,00 грн. по податку на додану вартість, в тому числі - 224 528,00грн. за основним платежем та 117 704,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Так як відповідач в порушення вимог закону добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобовязання у встановлені строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Таким чином, відповідно до частини шостої статті 128 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні обставини:

Судом встановлено, що Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 (надалі СПД ОСОБА_1, відповідач) зареєстрований органами державної реєстрації як субєкт підприємницької діяльності 04 грудня 2002 року та перебуває на обліку в Тернопільській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1.1 статті 1 Податкового кодексу України передбачено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобовязання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Виконанням податкового обов'язку згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідною граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строк) такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається податковим боргом.

Згідно довідки Тернопільської ОДПІ від 20.09.2016 у відповідача наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 342 232,00грн. по податку на додану вартість, в тому числі - 224 528,00грн. за основним платежем та 117 704,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Тернопільська ОДПІ зазначає, що відповідач у строки, встановленні Податковим кодексом України, узгоджені податкові зобов'язання не сплачує, відтак таке податкове зобовязання необхідно вважати податковим боргом.

Заборгованість виникла в результаті несплати узгодженого у судовому порядку податкового зобов'язання в розмірі 342 232,00грн., визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 19.11.2009р. №/0р., та яке було предметом оскарження у справі №2а-3532/09/1970 за позовом ФОН ОСОБА_1 до Тернопільської ОДПІ. Правомірність визначення такого грошового зобов'язання контролюючим органом встановлено судовим рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013р. №9104/15858/10.

Податковий борг відповідача підтверджується копією податкової вимоги, розрахунком заборгованості по платежах до бюджету, випискою з інтегрованої картки платника податків.

У зв'язку із несплатою узгодженого грошового зобов'язання у встановлені податковим законодавством терміни (10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження) відповідачу виставлялась податкова вимога від 09.09.2015р. №14539-23, з моменту прийняття якої податковий борг платника не сплачено.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачена сума податкового боргу в розмірі 342 232,00грн. по податку на додану вартість, в тому числі - 224 528,00грн. за основним платежем та 117 704,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, суд вважає за необхідне стягнути його в примусовому порядку шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що станом на час розгляду і вирішення справи СПД-ФО ОСОБА_1 не сплачено заборгованості на загальну суму 342 232,00 грн., суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити

1. Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 342 232,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.