Справа № 803/1033/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року № 876/6411/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною,

встановив:

У липні 2016 року позивач ТзОВ «Цунамі» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДКС України у Львівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний рахунок платника податків ТзОВ «Цунамі» протягом 5-ти операційних днів з дати отримання висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС № 869-07 від 30.05.2016 року згідно пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області щодо не перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний рахунок платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» протягом п'яти операційних днів з дати отримання висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС №869-07 від 30 травня 2016 року згідно із пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України.

З цією постановою суду першої інстанції від 22.07.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до її неправильного вирішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, не взяв до уваги заперечення відповідача, без зазначення мотивів неврахування таких, та при цьому відсутні мотиви, з яких суд виходив при прийнятті постанови. Суд першої інстанцій не звернув уваги на те, що бюджетне відшкодування податку на додану вартість здійснюється органом державної казначейської служби з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст.200 ПК України та Порядком (затверджений постановою Кабміну № 39 від 17.01.2011 р.), на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку та узагальненої інформації. Натомість, органами ДФС надавались лише висновки про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість без надходження узагальненої інформації. Судом не надано належної оцінки тому факту, що обов'язок по наданню узагальненої інформації щодо визначених у висновках обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість покладається на центральний орган державної податкової служби - Державну фіскальну службу України, а без отримання такої інформації здійснення перерахування коштів з бюджетного рахунку на рахунок платника не можливе.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 22.07.2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС 20.05.2016 року проведено камеральну перевірку податкової декларації ТзОВ «Цунамі» з податку на додану вартість за березень 2016 року щодо бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 6279688 грн.. Перевіркою встановлено, що при відображенні ТзОВ «Цунамі» у декларації за березень 2016 року від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 6279688 грн. порушень не виявлено.

30.05.2016 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС сформовано висновок про суми відшкодування податку на додану вартість на суму 6279688 грн. на користь ТзОВ «Цунамі». Цей висновок 30.05.2016 року було направлено до ГУ ДКС України у Львівській області (а.с. 18, 19).

08.06.2016 р. ГУ ДКС України у Львівській області листом № 05-16/4456 висновок СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС № 869-07 від 30.05.2016 року повернуло без виконання, на підставі п.9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затв. постановою КМ № 39 від 17.01.2011 р., у зв'язку із відсутністю узагальненої інформації про обсяги бюджетного відшкодування ПДВ (а.с. 20).

У відповідь на повторні надсилання висновку СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС № 869-07 від 30.05.2016 року, Головне управління ДКС України у Львівській області повертало такий висновок без виконання листами № 05-16/4637 від 15.06.2016 р., № 05-16/4878 від 24.06.2016р. та № 05-16/5246 від 05.07.2016 р. (а.с. 22, 24, 26).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пункт 200.7 ст. 200 ПК України передбачає, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п.200.10 ст.200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.200.13 ст.200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Отже, згідно вказаних вище правових норм, відповідний орган казначейства зобов'язаний у 5-ти денний строк після отримання висновку видати платнику податку зазначену в цьому висновку суму бюджетного відшкодування. Будь-яких обмежень чи інших передумов не встановлено.

Як вже зазначалося вище, СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС направлено 30.05.2016 року до ГУ ДКС України у Львівській області висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за № 869-07 на користь ТзОВ «Цунамі» та реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість від 30.05.2016 року за № 870-07.

Однак, відповідач, після отримання від контролюючого органу висновку, не виконав покладеного на нього обов'язку та не видав платнику податку відповідну суму бюджетного відшкодування у п'ятиденний строк, чим порушив п.200.13 ст.200 ПК України.

Щодо твердження апелянта про неможливість надання бюджетного відшкодування позивачу у п'ятиденний строк у зв'язку відсутністю в ГУ ДКС України у Львівській області узагальненої інформації, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України № 39 від 17.01.2011 р., на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

Спільним наказом ДПА України та ДК України № 68/23 від 03.02.2011 року затверджено Порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані вище Порядок № 39 від 17.01.2011 р. та Порядок № 68/23 від 03.02.2011 р. визначають механізм взаємодії органів ДПС та органів ДКС в процесі бюджетного відшкодування сум ПДВ, а також прийняті забезпечити координацію дій між цими органами.

Недотримання органами ДПС чи органами ДКС вказаних вище Порядків, зокрема щодо своєчасного надання відповідному Управлінню ДКС узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ не може вважатись виправданням для порушення закріпленого пунктом 200.13 ст.200 ПК України права платника податку на отримання в 5-ти денний строк суми бюджетного відшкодування.

Статтею 8 Конституції України закріплено принцип верховенства права.

Відповідно до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, при розгляді Європейським судом з прав людини податкових спорів в мотивувальній частині рішення найчастіше застосовується стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Даною статтею гарантується право на мирне та вільне володіння своїм майном. Визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У контексті податкових спорів (в т.ч. даного конкретного спору) позбавлення права на відшкодування податку на додану вартість розглядається як втручання держави у право власності.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що невиконання державним органом, як суб'єктом владних повноважень, свого обов'язку щодо подання узагальненої інформації до відповідного органу ДКС України не позбавляє платника податку права отримати належне бюджетне відшкодування.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на помилковість покликання апелянта на постанову Верховного суду України від 16.09.2015 року в справі № 2а/0570/17001/2012, оскільки у тій адміністративній справі предметом судового аналізу були інші правовідносини, а саме щодо визначення правильного способу судового контролю в ситуації відсутності висновку ДПІ про суми бюджетного відшкодування ПДВ.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2016 року.