Справа № 191/3640/16-а
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3640/16-а
Провадження № 2-а/191/43/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Прижигалінської Т.В.

при секретарі Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказує, що 30 серпня 2005 року наказом № 626-о Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, він звільнений з органів податкової міліції в запас Збройних сил України за п. 64 «б» ( через хворобу). Також, 30 серпня 2005 року Департаментом персоналу Державної податкової адміністрації України позивачу надано довідку № 2713, відповідно до якої йому та членам його сім»ї надано право на пільгу, а саме 50% знижку по сплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива згідно із ст. 26 ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну податкову службу в Україні» № 83/98-ВР від 05 лютого 1998 року та ст. 22 ЗУ «Про міліцію», введеного в дію постановою Верховної Ради УРСР від 25 грудня 1990 року № 583-ХІІ.

Позивач 01.04.2016 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області з проханням повідомити чи включений він до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, але відповідач повідомив, що позивач виключений з вищезазначеного реєстру осіб, що мають право на пільги, передбачені ст. 22 ЗУ «Про міліцію», з підстав викладених у листі № 480/4- 07 від 05 квітня 2016 року, а саме: 1) з 01 липня 2015 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Відповідно до прийнятого Урядового рішення пільги на житлово-комунальні послуги, придбання палива та скрапленого газу, встановлення та користування квартирним телефоном надаються за умови, що середньомісячний дохід членів сім'ї пільговика, на яких розповсюджуються пільги в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. При цьому вказав, що розмір доходу (пенсії) позивача перевищує розмір доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу і що 24.07.2015 року позивачу було направлене повідомлення про припинення пільг (яке він не отримував).

2) відповідно до пунктів 1 та 5 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про національну поліцію» з 07.11.2015 року втратив чинність ЗУ «Про міліцію». Особи, які мали право на пільги згідно із ЗУ «Про міліцію» з 7.11.2015 року втратили їх. Разом з тим п. 15 розділу ХІ прикінцевих і перехідних положень ЗУ «Про національну поліцію» передбачено, що колишнім працівникам міліції, у тому числі пенсіонерам, а також членам їх сімей зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені Законом для колишніх поліцейських, членів їх сімей. Пільги на оплату житлово - комунальних послуг ЗУ «Про національну поліцію» не передбачені.

Однак, вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки відповідно з вимогами ст.ст. 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Позивач вказує, що відповідач позбавив його права на пільги незаконно. Він є пенсіонером МВС і не може бути працівником поліції. Скасування Закону України «Про міліцію» не може бути підставою для позбавлення його пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, оскільки за приписами ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради щодо виключення його з Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради, внести його до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, а саме як особу яка має 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

В судовому засіданні позивач на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - проти заявлених вимог заперечував з підстав, викладених в запереченнях на позов, просив в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивач з 02.12.2005 року по 07.11.2015 року був включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають пільги по м. Синельниковому, як податковий міліціонер на пенсії та згідно до ст. 22 Закону України «Про міліцю» користувався 50% знижкою плати за користування комунальними послугами з моменту подачі заяви по 30.06.2015 року. Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім»ї» пільги надаються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. На підставі п.3 Постанови КМУ № 389 з 1 липня 2015 року позивачу було припинено дію пільг, оскільки розмір пенсії позивача станом на 01.07.2015 року складав 2721,26 грн., а середньомісячний дохід сім»ї в розрахунку на одну особу у 2015 році становить 1710,00 грн. Відповідно до абз. 1 ст. 5 Розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» 7 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», а отже пільги на житлово-комунальні послуги для працівників міліції, пенсіонерів скасовані. Згідно до абз. 2 п.15 Розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб (медичне забезпечення, забезпечення житлом, пенсійне забезпечення та отримання одноразової грошової допомоги). Пільги на житлово-комунальні послуги Законом України «Про національну поліцію» не передбачено. Вважає, що керуючись ЗУ «Про національну поліцію» та Постановою КМУ «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім»ї», відповідачем правомірно припинено дію пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що 30 серпня2005 року наказом № 626-о Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, ОСОБА_1 звільнений з органів податкової міліції в запас Збройних сил України за п. 64 «б» ( через хворобу).

30 серпня 2005 року Департаментом персоналу Державної податкової адміністрації України надано довідку № 2713, відповідно до якої позивачу та членам його сім»ї довічно надано право на пільгу, а саме 50% знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

01.04.2016 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області з заявою повідомити його чи включений він до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають пільги.

Відповідачем відмовлено позивачу у наданні йому пільг та виключено з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, про що повідомлено листом № 480/4-07 від 05.04.2016 року. Підставою відмови у наданні пільг, передбачених ст. 22 Закону України «Про міліцію», відповідач зазначає, що з 07 листопада 2015 року цей закон втратив чинність, бо відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію», втратив чинність закон України «Про міліцію», а тому особи, яки мали право на пільги згідно з зазначеним законом втратили право на пільги, а аналогічних норм Закону України «Про поліцію» не містять.

Скасування Закону України «Про міліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що на момент призначення позивачу, 30 серпня 2005 року, 50-ти процентної знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива діяли Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №83/98-ВР-від 05 лютого 1998 року та ЗУ «Про міліцію», якими були передбачені вищевказані норми. При цьому ст. 22 ЗУ «Про міліцію» була викладена в наступній редакції: «Держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом». Будь яких застережень щодо урахування середньомісячного доходу сім'ї який дає право на соціальну пільгу на момент призначення позивачу пільг в ЗУ «Про міліцію» не було. Вищевказані зміни були внесені в Закон тільки в 2014 році.

Постанова Кабінету Міністрів У країни від 04 червня 2015 року № 389, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, на яку посилається відповідач є підзаконним актом і ніяким чином не може відміняти Закон або вносити до нього будь які зміни.

Скасування ЗУ «Про міліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг, щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно ст. 22 ЗУ «Про міліцію», якою закріплений соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а ч.6 цієї статті зазначено, що «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом».

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права Конституції України, яка має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, окрім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок щодо призначення довічних пільг пенсіонерам та членам їх сімей у відповідності до ст.26 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №83/98- ВР від 05 лютого 1998 року та відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», введеного в дію постановою Верховної Ради УРСР від 25 грудня 1990 року №583-ХІІ, на 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Питання про застосування закону у часі регулюється згідно зі ст.ст.21, 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, є невідчужуваними та непорушними і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому, зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пільги.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при призначені позивачу пільг, як податковому міліціонеру на пенсії має застосовуватися норма, що призначає довічну 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, яка діяла на момент їх призначення.

Зокрема, у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» за №9 від 01.11.1996 зазначено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечується захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст.22 Конституції України закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпаними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи · іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції України і усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Конституційний суд України неодноразово розглядав питання, пов'язанні з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

22 травня 2005 року Конституційний суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься у ч.3 ст.22 Конституції України, Конституційний суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, згідно із яким «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ч.2) при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ч.3) скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними загальними». При цьому Конституційний Суд України підкреслив, що загально визначеним є правило, згідно із яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушено.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає, що це є скасування або обмеження цих прав і свобод.

Крім того Верховна рада України внесла зміни в ЗУ «Про національну поліцію» і повернула (відновила) соціальні гарантії працівникам міліції, прийнявши законопроект N 3303 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їх сімей. Цей закон вносить зміни до п. 15 розділу ХІ Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про національну поліцію». Зміни спрямовані на реалізацію конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності і недискримінації під час унормування законом соціального і правового захисту як поліцейських так і колишніх працівників міліції, в тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Суд вважає визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради щодо виключення позивача з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які дають право на пільги та зобов'язати Управління соціального захисту населення внести позивача до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як особу яка має 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

На підставі викладеного и керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», Законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей», ст.ст. 2.3,6,7,17,18, 94,99 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради щодо виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради внести ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, а саме як особу, яка має 50-ти проценту знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради, Код , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 ( одна тисяча сто дві ) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:Т. В. ПрижигалінськПрижигалінська