Справа № 640/7787/16-а
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7787/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління служби безпеки України в Харківській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Інститут підготовки юридичних кадрів для СБУ НЮУ ім. Ярослава Мудрого про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

зобов'язати Управління Служби безпеки України в Харківській області підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням таких видів грошового забезпечення: пенсійної надбавки, надбавки з службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги з вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди, індексації, заохочення, одноразової грошової допомоги при звільненні;

зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення, у розмірі 80 % від грошового забезпечення, з урахуванням таких його видів пенсійної надбавки, надбавки за службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошового винагороди, індексації, заохочення та одноразової грошової допомоги при звільненні;

зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 167 КАС України;

стягнути сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.12.2007 року його було звільнено з посади старшого викладача спеціальної кафедри № 1 інституту підготовки юридичних кадрів для служби безпеки України національної юридичної академії ім. Я. Мудрого з військової служби у запас з 31.12.2007 р. та встановлено вислугу років у розмірі 30 роки 1 місяців і 12 днів. З 01.01.2008 р. він перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. З метою встановлення правильності нарахування пенсії, він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про надання відомостей щодо призначення та розміру пенсії. 16.10.2015 року була отримана відповідь № 1526/Б-14, згідно якої розмір пенсії Позивача складає 80% від грошового забезпечення військовослужбовця, а також те, що при нарахуванні пенсії не було враховано всього грошового забезпечення, з якого мала би бути вирахувана пенсія. Так при обчисленні пенсії було взято середній розмір грошового забезпечення в сумі 2 951,41 грн., а пенсія становила 2361,13 грн. Проте, з протоколу вбачалось, що при призначенні пенсії не було враховано одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відтак з метою уточнення розміру не врахованих видів грошового забезпечення для обчислення пенсії він звернувся до управління служби безпеки України в Харківській області із відповідним зверненням. 22.03.2016 року інститутом підготовки юридичних кадрів для служби безпеки України було надано довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з якої вбачалось, що при призначенні пенсії не було враховано одноразові види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову винагороду, індексацію, заохочення та одноразову грошову допомогу при звільненні. З метою усунення помилки при нарахуванні пенсії позивачем було направлено звернення до головного управління пенсійного фонду України в Харківській області з проханням перерахувати пенсію відповідно до наданої довідки, на що отримано відмову від 19.04.2016 року, посилаючись на те, що не передбачено для врахування пенсії вищенаведених видів грошового забезпечення, оскільки зазначені види грошового забезпечення носять одноразовий, а не постійний характер. Ст. 22 Конституції України встановлює, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ч. З ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,Звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХП від 09.04.1992 р. пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. З викладеного вбачається, що перелік видів грошового забезпечення, які враховуються для призначення пенсії, не є вичерпним. Грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, винагорода за безперервну службу, одноразова грошова винагорода, заохочення та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Така сама правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду України по справі №21-70а15. Відповідно до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-7 від 30.01.2007 р. призначення (перерахунок) пенсій органами пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів. Таким чином уповноваженим органом щодо підготовки відповідних документів є управління служби безпеки України в Харківській області, що і зазначено у відповіді головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2015 року на звернення позивача. Відповідно до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк. З дати такої відмови минув 1 місяць, оскільки позивачу було відмовлено листом від 19.04.2016 року, а відтак строк позовної давності на оскарження дій відповідача не пропущено. Також слід врахувати, що порушення прав позивача має тривалий характер, тобто права позивача порушуються відповідачем щомісяця від моменту призначення пенсії, шляхом недоплати йому пенсії, на яку він мав право у разі врахування всіх видів його грошового забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» Нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Таким чином позивач має право на пенсію за 3 роки до моменту звернення до суду.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позов не визнав, надав суду заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, посилаючись на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, на підставі документів, наданих Інститутом підготовки кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, окрема довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з 01.01.2008 року позивачу призначено пенсію, відповідно до Закону Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ у розмірі 80% грошового забезпечення. УПФ призначило пенсію позивачу на підставі вказаної довідки, внесення УПФ будь-яких змін до вказаної довідки є неможливим, тому УПФ діяло в межах чинного законодавства. Вимоги позивача щодо включення до довідки додаткових видів грошового забезпечення є безпідставним, перелік додаткових видів грошового забезпечення є вичерпним. На проведення дебатів не з*явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління служби безпеки України в Харківській області просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, надав суду заперечення на позов, зазначив, що справді Управління, як регіональний орган в межах адміністративного поділу якого територіально розташовано відповідний навчальний заклад, здійснювало оформлення документів для призначення пенсії ОСОБА_1 Зазначена довідка була отримана Управлінням з ІПЮК та в подальшому була скерована до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для здійснення нарахування пенсії громадянину ОСОБА_1 У постанові КМУ від 17.07.1992р. № 393 передбачено вичерпний перелік видів грошового забезпечення з урахуванням яких обчислюється пенсія. Зазначені позивачем одноразові види грошового забезпечення не входять до вказаного переліку. Крім того, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на постанову Верховного суду України від 10.03.2015 р по справі № 21-70а/15. Згідно із вказаною постановою, одноразові види грошового забезпечення можуть бути включені до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, якщо з них було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Із довідки наданої ІПЮК ОСОБА_1 від 22.03.2016 р. вих. № 27/909 вбачається, що з одноразової грошової допомоги при звільненні та заохочень не були сплачені відповідні страхові внески.

Представник Інституту підготовки юридичних кадрів для СБУ НЮУ ім. Ярослава Мудрого просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, надав суду заперечення на позов, зазначив, що оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій громадянину ОСОБА_1 є обов'язком регіонального органу СБУ - Управління Служби безпеки України в Харківській області. Юридично значимою діями субєкта владних повноважень у контексті призначення пенсії громадянину ОСОБА_1 є складання й оформлення Управлінням Служби безпеки України в Харківській області необхідних для цього документів і подання про призначення пенсії, ознайомлення з ними та направлення їх до ГУ ПФУ в Харківській області. На виконання цих вимог суб'єкт владних повноважень - УСБУ в Харківській області склав, оформив необхідні для призначення пенсії документи, а також подання про призначення пенсії громадянину ОСОБА_1, ознайомив його із ними та направив до органу, що призначає пенсії. Відтак, вимоги зазначених нормативно-правових актів виключають наявність будь-яких рішень, дій чи бездіяльності Інституту у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, 29 грудня 2007 року наказом Т.В.О. голови Служби безпеки України № 2039-ос було звільнено полковника ОСОБА_1, який проходив військову службу на посаді старшого викладача спеціальної кафедри № 1 інституту підготовки юридичних кадрів для служби безпеки України національної юридичної академії ім. Я. Мудрого з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 65, та підпунктом «б» пункту 67 (за станом здоров'я) Положення «Про проходження військової служби військовослужбовцями служби безпеки України» з 31.12.2007 р. та встановлено вислугу років у розмірі 30 роки 1 місяців і 12 днів.

З 01.01.2008 р. позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян та з 01.01.2008 року позивачу призначено пенсію, відповідно до Закону Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ у розмірі 80% грошового забезпечення.

Пенсію позивачу було призначено на підставі подання Управління Служби безпеки України в Харківській області від лютого 2008 року про призначення пенсії, довідки Інституту підготовки юридичних кадрів для СБУ НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 09.01.2008 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії та інших документів.

Як вбачається з довідки ІПЮК від 09.01.2008 року, у довідці не було зазначено всього грошового забезпечення позивача, з якого мала би бути вирахувана пенсія. Зокрема, при призначенні пенсії не було враховано одноразові додаткові види грошового забезпечення.

19.04.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу у призначенні йому пенсії на підставі довідки ІПЮК від 22.03.2016 року, посилаючись на те, що премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги з вирішення соціально-побутових питань, індексації, заохочення, одноразової грошової допомоги при звільненні не входять до переліку грошового забезпечення, на підставі яких нараховується пенсія. Отже, підстав для перерахунку пенсії з урахуванням одноразових виплат немає.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року ( в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова № 1294), упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена правова позиція висловлена в рішення Верховного Суду України від 10.03.2015 року №21-70а15.

Після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяла ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та деяких інших осіб» у редакції Закону України № 3591-IV від 04.04.2006 р., відповідно до якої пенсійне забезпечення військовослужбовців має здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення, враховуючи, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою перед звільненням.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 січня та 12 лютого 2013 року, 14 січня та 20 травня 2014 року, 24 лютого 2015 року (справи №№ 21-421а12, 21-445а12, 21-463а13, 21-147а14, 21-552а14).

Крім того, частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та деяких інших осіб» не містить винятків щодо можливості врахування при призначенні пенсії військовослужбовцям одноразової премії.

Посилання відповідачів на те, що норми частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та деяких інших осіб» не встановлює порядок обчислення пенсії, а пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 конкретизовано, як саме визначається розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки виходячи із визначених в частині 4 статті 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а Закон, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови КМУ від 30.01.2007 року №3-1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з пунктом 1.1.2. Методичних рекомендацій оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям СБУ, які звільняються зі служби, та членам їх сімей, затверджених наказом СБУ від 03.04.2007 року №263, зокрема, з навчальних та інших закладів, розташованих територіально відповідно в межах адміністративного розподілу покладено на регіональні органи СБУ.

Таким чином, оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій ОСОБА_1 є обов'язком регіонального органу СБУ - Управління Служби безпеки України в Харківській області.

Пункт 12 Порядку від 30.01.2007 року №3-1 зобов'язав уповноважений структурний підрозділ (УСБУ в Харківській області) у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформити всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомити з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направити до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Аналогічну вимогу містить і пункт 4.1.1. Методичних рекомендацій, що також зобов'язує співробітників фінансового підрозділу УСБУ в Харківській області у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії скласти подання про призначення пенсії (додаток 2 до наказу СБУ від 03 квітня 2007 № 263), ознайомити з ним ОСОБА_1, і направити необхідні для призначення пенсії документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Таким чином, положення пункту 12 Порядку та підпункту 4.1.1. Методичних рекомендацій визначають, що юридично значимою діями суб'єкта владних повноважень у контексті призначення пенсії громадянину ОСОБА_1 є складання й оформлення Управлінням Служби безпеки України в Харківській області необхідних для цього документів і подання про призначення пенсії (додаток 2), до пункту 12 Порядку, додаток 2 до наказу СБУ від 03 квітня 2007 №263), ознайомлення з ними та направлення їх до ГУ ПФУ в Харківській області.

На виконання цих вимог суб'єкт владних повноважень - УСБУ в Харківській області склав, оформив необхідні для призначення пенсії документи, а також подання про призначення пенсії громадянину ОСОБА_1, ознайомив його із ними та направив до органу, що призначає пенсії.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у такій редакції: зобов'язати Управління Служби безпеки України в Харківській області підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням таких видів грошового забезпечення: пенсійної надбавки, надбавки з службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги з вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди, індексації, заохочення, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області в своїх запереченнях посилався на те, що вказані вище види виплат не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця, з яких може обчислюватися сума пенсії, так як вони не є постійною та сталою величиною, їх розмір не є фіксованим та вони мають несистематичний характер.

Оскільки, з вищевказаних підстав судом було встановлено протилежне, то суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Управління Служби безпеки України в Харківській області довідки про додаткові види грошового забезпечення здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, у розмірі 80 % від грошового забезпечення, з урахуванням таких його видів пенсійної надбавки, надбавки за службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошового винагороди, індексації, заохочення та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, позивач просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з часу призначення пенсії, тобто з 01.01.2008 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (стаття 100 КАС України).

З часу призначення пенсії позивач знав про наявність у нього прав і мав дізнатися про порушення своїх прав кожного місяця при отриманні пенсії, однак до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 17.05.2016 року, поважних причин звернення позивача до суду з пропуском 6-ти місячного строку судом не встановлено, тому позовні вимоги щодо зобов'язання УПФУ здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2008 року по 16.11.2015 року підлягають залишенню без розгляду.

Посилання позивача на те, що відповідно до частини 2 статті 87 від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, суд до уваги не приймає.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також частини другої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII у яких йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Положення статті 55 Закону №2262-XII, статті 87 Закону № 1788-XII не підлягають застосуванню до заявлених позовних вимог позивача, адже приписи цієї норми регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Натомість застосуванню підлягає стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у справі, що розглядається, право позивача на отримання цих сум пенсій відповідачем визнано не було, що і стало підставою звернення до суду, тобто відповідачем не нараховувалась пенсія у вказаних розмірах.

Таким чином, позовні вимоги до УПФУ підлягають задоволенню з 17.11.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду, беручи до уваги, позивач просить зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання судового рішення, однак дії щодо перерахунку позивачу пенсії відбудуться після отримання довідки про додаткові види грошового забезпечення від Управління Служби безпеки України в Харківській області.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлений позов немайнового характеру, за який підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. (551,20 / 2 = 275,60).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 99, 100, 159-163, 167, 186, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року (в редакції чинній на час призначення пенсії), суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Служби безпеки України в Харківській області підготувати та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням таких видів грошового забезпечення: пенсійної надбавки, надбавки з службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги з вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди, індексації, заохочення, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Управління Служби безпеки України в Харківській області довідки про додаткові види грошового забезпечення здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17.11.2015 року, у розмірі 80 % від грошового забезпечення, з урахуванням таких його видів пенсійної надбавки, надбавки за службу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошового винагороди, індексації, заохочення та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги до Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області за період з 01.01.2008 року по 16.11.2015 року залишити без розгляду.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий -