Справа № 343/1951/16-а
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1951/16-а
Провадження №: 2-а/0343/141/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Долинського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії з 01.11.2011 року та зобов'язати провести перерахунок розміру призначеної йому пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, з нарахуванням 20 % підвищення на отримані суми за проживання в гірському населеному пункті, виходячи з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, враховуючи вимоги ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Свої вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, і з 01.04.1998 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так як його права на отримання визначеного законом розміру пенсії відповідачем постійно порушувались, він неодноразово звертався до суду і останнім рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2011 року в справі № 2-а-2790/2011 р. визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області та зобов'язано провести йому перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті з 10 травня 2010 року та виплатити недоплачену суму пенсії з врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і виплачених сум. 01 квітня 2016 року дане управління було реорганізоване, а його правонаступником стало Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. На виконання вищевказаного рішення суду йому було проведено перерахунок пенсії, яка до 31.10.2011 року складала 8457,89 грн. Після цього, з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року пенсія йому виплачувалась на підставі постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» в розмірі 1948,82 грн., а з 01.01.2012 року по даний час - відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 5519,53 грн. Такі дії відповідача щодо зменшення визначеного йому судом розміру пенсії є незаконними, оскільки ст. 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Крім цього, ст. 58 Конституції України також передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою, підтверджується його існування. Виходячи з вищевикладеного можна зробити висновок, що розмір його пенсії має визначатись за законодавством, яке було чинне на момент призначення пенсії, а тому дії щодо зменшення вже визначеного розміру пенсії є протиправними. Також, відповідно до чинного законодавства, суми пенсії не одержані з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком з нарахування компенсації втрати частини доходів, а тому строк звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України не застосовується до даного позову і строк на звернення до суду ним не пропущений. Оскільки розмір його пенсії було зменшено та перераховано на підставі нормативно-правових актів, які були прийняті після призначення йому пенсії, його права на соціальний захист були звужені, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав. Просив позов задоволити, визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії з 01.11.2011 року та зобов'язати провести перерахунок розміру призначеної йому пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, з нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті, виходячи з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, враховуючи вимоги ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Представник відповідача начальник Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Масник Ю.М. в судове не з»явився, подав письмове клопотання про розгляд даної справи у відсутності представника відповідача, в якому просив в позові відмовити. Крім того, представник відповідача подав до суду письмові заперечення на позов, де зазначив, що позов ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки відповідно до постанови Долинського районного суду від 07.06.2011 р. в справі за № 2-а-2790/2011 р. йому проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.05.2010 р. з урахуванням виплачених сум. Виплату заборгованості в сумі 91451,72 грн. проведено в серпні 2011 р. Однак, починаючи 01.11.2011 р., на виконання п.7 Закону України від 14 червня 2011р. № 491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», управлінням приведено розмір пенсії позивача відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету». З 01.01.2012 року позивачеві проведено перерахунок пенсії згідно постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір пенсійної виплати позивачу з 01.05.2016 р. становить 5519,53 грн. Таким чином позов ОСОБА_2 є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. Крім цього, позивачем пропущено встановлений законом 6-місячний строк на звернення до суду з даним позовом, оскільки пенсію йому змінено ще в 2011 році і він щомісячно отримував пенсію у вказаному розмірі, тобто знав про те, що право його порушено, однак до суду не звертався.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Частиною 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

У відповідності до ст. 50 даного закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції чинній на час призначення пенсії ОСОБА_2, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Порядок визначення розміру мінімальної пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за приписами якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно зі ст.ст. 5,6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», особам, які проживають на території населеного пункту, якому надано статус гірського, розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги збільшується на 20 %.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії серії А № НОМЕР_1 від 14.12.1998 року (а.с. 6), ОСОБА_2 має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 - ХІІ від 28.02.1991 року.

Судом встановлено, що позивач неодноразово оскаржував до суду протиправні дії відповідача щодо порушення його прав на належне пенсійне забезпечення та отримання пенсії у передбаченому законом розмірі. Так, згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2011 року в справі № 2-а-2790/2011 р. (а.с. 22-24), його позов задоволено, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області та зобов'язано провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті з 10 травня 2010 року та виплатити недоплачену суму пенсії з врахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Як вбачається з письмової відповіді відповідача на заяву позивача № 319/Г-13 від 04.06.2015 року та письмових заперечень відповідача на позов (а.с. 10-12, 19-20), останнім виконано постанову Долинського районного суду від 07.06.2011 року в справі № 2-а-2790/2011 р., нараховано позивачу пенсію в розмірі 8457,89 грн. та виплачено заборгованість в сумі 91451,72 грн. Однак, починаючи 01.11.2011 р., на виконання п.7 Закону України від 14 червня 2011р. № 491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», відповідачем виплачувалася позивачу пенсія відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 року - згідно постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і розмір її з 01.05.2016 року становить 5519,53 грн.

Такі дії відповідача щодо застосування вищевказаних нормативних актів (Постанов КМУ) та зменшення розміру пенсії позивача суд вважає протиправними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України,

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та постанови КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставним і таким, що звужує обсяг передбачених законом прав позивача.

Суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати положення ст.ст. 49,50,52,53,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.ст. 28,37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, як нормативних актів, які мають вищу юридичну силу над підзаконними нормативними актами.

Частиною 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, а тому суд вважає необгрунтованими твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогами про здійснення перерахунку пенсії.

Отже, виходячи з принципу пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що дії відповідача слід визнати протиправними та зобов'язати його провести перерахунок розміру призначеної йому пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, з нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті, виходячи з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, враховуючи вимоги ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, ст.ст. 19,22,46 Конституції України, ст.ст. 15,87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 49,50,52,53-56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 27,28,37 та ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 5,6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, керуючись ст.ст. 71,99,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо зменшення з 01.11.2011 року ОСОБА_2 розміру призначеної пенсії як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, та зобов'язати провести перерахунок розміру призначеної йому пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.ст. 49,50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, з нарахуванням на отримані суми 20 % підвищення за проживання в гірському населеному пункті, виходячи з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, враховуючи вимоги ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в дохід держави 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: