Справа № 1326/8905/2012
Суддя: Дячишин В. Ф.
Дата ухвалення: 2012-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.11.2012 року

Суддя Франківський районний суд м.Львова- ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м.Львова про зобов'язання провести перерахунок пенсії починаючи з 19.04.2012 року, -

встановив:

Позивач звернулася в суд із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати надбавки до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» ст.77 еону України «Про пенсійне забезпечення»з урахуванням положень ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить зобов'язати відповідача встановити до її пенсії підвищення як реабілітованому громадянину.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона належить до катетегорії громадян, які були виселені на спецпоселення і згодом були реабілітовані, і які мають право на підвищення до пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки їй як реабілітованому українському громадянину виплачується надбавка у твердому розмірі 43,52 грн., що є нижче розміру, встановленого п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому просить позов задоволити.

Представник відповідача на адресу суду направив письмові заперечення, згідно з якими проти позову заперечив, мотивуючи тим, що відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян встановлено, що з 01.09.2008 року, громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, яких було примусово переселено, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачують замість пенсії, проводиться підвищення і відповідно така надбавка виплачується і позивачу в розмірі 43,52 грн. Окрім цього, вважає, що посилання позивача на те, що визначення розміру мінімальної пенсії за віком проводиться виходячи з рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суперечить нормі ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», де вказано, що такий застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з вищевказаним законом. Просить в задоволенні позову відмовити.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з довідки №4/4-84 від 11.01.1991р., виданої управлінням міністерства внутрішніх справ України у Львівській області управління оперативної інформації, позивач 05.08.1991 року разом із сім'єю була виселена на спец поселення, звідки звільнена в 03.11.1966р., на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17 квітня 1991 року, реабілітованою, (а.с.4).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова та отримує підвищення до пенсії у розмірі 43,52 грн. відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»як особа, що є членом сім'ї репресованої і згодом реабілітованої і яку було примусово переселено.

Відповідно до п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначені пенсії підвищуються громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Отже, підвищення до пенсії в розмірі 43 грн. 52 коп., яке щомісячно виплачується відповідачем позивачу як члену сім'ї репресованої і згодом реабілітованої особи і яку було примусово переселено, виплачується у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

З урахуванням наведеного та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу, як особі, що є членом сім'ї політично репресованого і реабілітованого і яку було примусово переселено, застосуванню підлягає п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 15 травня 1992 року, з наступними змінами і доповненнями, а не постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може застосовуватись для інших розрахунків (доплат, підвищень, дотацій, надбавок) є безпідставними, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, оскільки відповідач без законних підстав не здійснив виплату належної соціальної виплати, чим порушує законні права позивача, слід визнати таку бездіяльність відповідача щодо ненарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії позивачу як особі, яка є членом сім'ї політично репресованого і згодом реабілітованого, будучи примусово виселеною протиправною та зобов'язати відповідача усунути порушення прав позивача шляхом проведення нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину в розмірі, передбаченому п.«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення»із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст.ст. 7-12. 161-162, 167, 183-2 КАС України, ст.ст.8, 22 Конституції України, ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

постановив:

Адміністративний позов задоволити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м.Львова здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати ОСОБА_2, як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст.. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»починаючи з 19.04.2012 р. з урахуванням попередніх виплат.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя Дячишин Віра Феодосіївна