Справа № 823/5340/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/16158/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Головчук С.В., Заїки М.М.,

та секретаря - Буденка В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року

у справі № 823/5340/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання укласти трудовий договір, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УМВС України в Черкаській області, ГУ Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Національної поліції в Черкаській області щодо неоформлення з ним трудового договору у письмові формі;

- визнати трудовий договір укладеним за посадою заступника начальника сектору Черкаського відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області з 07 листопада 2015 року;

- зобов'язати ГУ Національної поліції в Черкаській області оформити з ним трудовий договір шляхом видання наказу;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 02 жовтня 1997 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Управління МВС України в Черкаській області від 06 листопада 2015 року № 312 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України, за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України.

Відповідно до пункту 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Вказаний Закон України «Про Національну поліцію» опублікований в Голосі України 06 серпня 2015 року № 141-142, і відповідно, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 цього Закону набирають чинності з 07 серпня 2015 року.

Так, пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно пунктів 9, 10 «Прикінцеві та перехідні положення» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно частини другої статті 56 Закону України «Про Національну поліцію» службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Суди попередніх інстанцій вказали, що позивач, згідно вимогам Роздіду ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» підлягав звільненню, так як він не виявив бажання проходити службу в поліції, але не звернули уваги і не дали належної оцінки тому, що 07 листопада 2015 року (а.с. 65) позивачем подано рапорт про прийняття на службу до поліції та призначення на посаду заступника начальника сектору Черкаського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області і на підтвердження цього він був допущений до виконання цих обов'язків в період з 07 листопада по 12 листопада 2015 року.

Вказаний рапорт позивача підтверджує відсутність його відмови від проходження служби в поліції, тоді як, доказів відмови позивача від проходження служби в поліції, як того вимагає стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачами надано не було.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій вказаних обставин досліджено не було, тоді як, враховуючи наявність рапорту позивача про бажання проходити службу в органах поліції, відповідач мав вирішити питання щодо наявності або відсутності підстав для прийняття позивача на службу в поліцію, починаючи з 07 листопада 2015 року, оскільки визначальним для прийняття такого рішення є відповідність кандидата вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалені у даній справі судові рішення названим вимогам процесуального закону не відповідають.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судом апеляційної інстанції, що з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді С.В. Головчук

М.М. Заїка