Справа № 815/1677/16
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1677/16

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яковенка І.М.,

представника вiдповiдача Медецької В.Ю.,

представника відповідачів Добрового Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року про залишення без розгляду частини позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Міністра оборони України, Міністерства оборони України, підполковника оперативного командування "Південь" Загорулька Віталія Миколайовича про визнання дій неправомірними, скасування наказу, відшкодування заборгованості з платні та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 , Міністра оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, підполковника оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 та з урахуванням заяв про зміну позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини № НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , що виразилися в ненаданні медичної допомоги у період з 17 грудня 2016 року;

- визнати протиправними дії командира військової частини № НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , що виразилися у вигнанні позивача 17 грудня 2016 року за межі військової частини у хворобливому стані без проїзних документів, добових і сухпайка;

- визнати протиправними дії підполковника Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 , які виразилися у висловлюванні у відношенні до позивача погроз застосування зброї;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 163 від 17.12.2015р. в частині, що стосується старшого солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 поновити позивача у списках особового складу військової частини № НОМЕР_1 ;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 платню за час вимушеного прогулу у період з 18 грудня 2015 року по дату винесення рішення суду;

- стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно 118 000 грн. у якості компенсації моральної шкоди;

- визнати протиправною бездіяльність Міністра оборони України та Міністерства оборони України щодо не застосування заходів за наслідками розгляду звернення позивача від 18 грудня 2015 року про порушення прав, незастосування заходів щодо реагування на неправомірні дії посадових осіб військової частини № НОМЕР_1 , незабезпечення відновлення порушених прав.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог до командира військової частини НОМЕР_1 щодо скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 163 від 17.12.2015 р. в частинні, що стосується ст. солдата ОСОБА_1 ; поновлення його у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 ; стягнення на його користь платні за час вимушеного прогулу залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.99 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя порушив вимоги ч.5 ст. 99, 100 КАС України, що є підставою для скасування ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, судом першої інстанції зазначено, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач був ознайомлений с оскаржуваним наказом 17.12.2015 р., крім того причини пропуску строку, на які посилався апелянт, судом визнанні не поважними.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, а доводи викладені в апеляційній скарзі є не доведеними з огляду на наступне.

Інститут строків позовної давності в адміністративному процесі має дуже важливе значення, оскільки він сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах (якби не було б строків, стан юридичної невизначеності зберігався би протягом необмеженого часу), а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов?язків, тому що пропущення строку може мати негативні наслідки для того, хто його пропустив.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не зайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , були заявлені позовні вимоги до командира військової частини НОМЕР_1 , а саме щодо скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 №163 від 17.12.2015 року в частинні, що стосується ст. солдата ОСОБА_4 ; поновлення його у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 ; стягнення на його користь платні за час вимушеного прогулу.

До суду з зазначеним позовом позивач звернувся лише в квітні 2016 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду з цими позовними вимогами. Крім того під час розгляду справи, апелянтом не заперечується той факт, що про існування наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 163 від 17.12.2015 року йому стало відомо 17.12.2015 року на розводі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року частково залишено без розгляду позовні вимог до командира військової частини НОМЕР_1 щодо скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 163 від 17.12.2015 року в частинні, що стосується ст. солдата ОСОБА_4 ; поновлення його у списках особового складу в/ч НОМЕР_1 ; стягнення на його користь платні за час вимушеного прогулу.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Судом першої інстанції було перевірено та встановлено, що апелянту стало відомо про своє звільнення 17.12.2015 р., до суду він звернувся лише в квітні 2016 р. та докази того, що ОСОБА_1 увесь час з грудня 2015 року по квітень 2016 року внаслідок хвороби знаходився в лікувальних установах та не мав змоги звернутись в місячний строк в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Єдиним доводом апляційної скарги є посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовні вимоги без розгляду на підставі ч.5 ст.99 КАС України, а оскільки він є фізичною особою, а не є суб?єктом владних повноважень, апелянт вважає залишення позову без розгляду на підставі цієї статті безпідставним.

Судова колегія вважає ці доводи безпідставними та такими, що не відповідають фактичним матеріалам справи, оскільки залишаючи частину позовних вимог без розгляд суд першої інстанції прийняв рішення, керуючись частиною 2 та 3 ст.99 КАС України, при цьому жодних посилань на ч.5 ст.99 КАС України в тексті оскаржуваної ухвалі не має.

Також судова колегія вважає помилковим доводи апелянта про те, що в даних правовідносинах слід застосовувати загальний 6 місячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки частина позовних вимог, яка була залишена без розгляду, стосується питань проходження та звільнення з публічної служби, для оскарження яких до адміністративного суду Законом встановлено місячній строк (ч.3ст.99 КАС України).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та винесено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.10.2016 р.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик