Справа № 2а-5688/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2011 року 14:21 № 2а-5688/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Паньків В. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м.Києва
про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 11.03.2011
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто), ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3О

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29.09.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, в особі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, звернувся до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0, прийняте Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1; визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0, прийняте Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м. Києва відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (з урахуванням уточнень позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені ДПІ у Святошинському районі м. Києва із порушенням чинного законодавства України, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню.

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що в ході перевірки встановлено, що Позивачем порушено пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 та пп. «а»п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. № 889- IV, а отже, податкові повідомлення-рішення прийняті Відповідачем є правомірними.

Відповідач наполягає на відмові в задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва було проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р.

За результатами перевірки складено Акт від 28.02.2011 року № 366/17-40/НОМЕР_1 (надалі Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено, що в ході перевірки встановлено порушення пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 та пп. «а»п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. № 889- IV, встановлено не нарахування, не утримання та неперерахування до бюджету суми податку з доходів фізичних осіб в розмірі 12068,33 грн., за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р. Дані порушення встановлено при порівнянні бази даних ДПІ у Святошинському районі м. Києва, довідок Ф-1ДФ та наданих до перевірки документів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

На підставі висновків Акту перевірки, ДПІ у Святошинському районі міста Києва прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0 та податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснюється підприємницька діяльність з використанням найманих працівників.

В період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р. у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 працювали наступні працівники: ОСОБА_4 період з 01.01.2008 р. по 30.06.2008 р. нараховано 3118,74 грн. утримано 0, перевіркою донараховано 453,31 грн.; ОСОБА_5 період з 01.06.2008 р. по 31.03.2009 р. нараховано 5352,75 грн. утримано 0, перевіркою донараховано 778,02 грн.; ОСОБА_6 період з 01.09.2008 р. по 31.10.2010 р. нараховано 17889,50 грн. утримано 0, перевіркою донараховано 2600,24 грн.; ОСОБА_7 період з 01.01.2008 р. нараховано 38185,50 грн. утримано 0, перевіркою донараховано5550,28 грн.; ОСОБА_8 період з 01.01.2008 р. по 31.03.2009 р. нараховано 1600,00 грн. утримано 0, перевіркою донараховано 232,56 грн.; ОСОБА_9 період з 01.02.2008 р. нараховано 16883,00 грн. утримано 0, перевіркою донараховано 2453,93 грн.

Указом Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998, № 727/98 (далі Указ), а саме, абзац 2 пункту 5, визначено, що суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України. Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Указу, ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідно до пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону №889, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно з п.1.15 ст.1 Закону №889, податковий агент - юридична особа (її філія, втілення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво - президента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та оплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, і також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

Відповідно до пп.19.2 а) п.19 Закону №889, особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно ч.2 п.1.3 Наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами»від 11.06.2004 року №326, у разі відсутності у платника податків документів, повязаних із здійсненням підприємницької діяльності, така особа повинна надати письмове пояснення щодо причини їх відсутності.

Позивачем надано пояснення з яких вбачається, що нею дійсно у період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р. не утримувалося, не нараховувалося та не перераховувала податок з доходів фізичних осіб із заробітної плати, яку сплачувала найманим робітникам та вважала. Що відповідно до Указом Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", вона не зобовязана сплачувати податок з доходів фізичних осіб. Відповідно звіти до податкового органу Позивачка у вказаний період також не подавала.

Під час розгляду справи Позивачем не надано переконливих доказів того, що ним було сплачено податок з фізичних осіб

В матеріалах справи містяться пояснення Відповідача в яких зазначено, що згідно службової записки наданої Управлінням обліку та звітності ДПІ у Святошинського району м. Києва від 28.09.2011 р. №509/19-017 сплата коштів по податку на доходи найманих працівників СПД ОСОБА_1 (НОМЕР_1) за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2011 р. відсутня.

Відповідно до п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 54.3.4. рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; 54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; 54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

У разі ненарахування, неутриманн та несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету згідно абз.1 п. 127.1 ст. 127 глави 10 розділу II Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, а саме: 12068,33 х 25% = 3017 грн.08 коп.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що субєкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення - рішення від 11 березня 2011 року за №/0, тому в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю.

Згідно абз. 1 п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, порушення платником податків порядку подання інформації про фізичних осіб - платників податків, а саме, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи, що Позивач не усунув вищезазначені порушення не під час перевірки, не по закінченню, то суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2011 року за №/0 винесено правомірно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук