Справа № 804/3931/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 804/3931/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙПРОМГРУП" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "СТРОЙПРОМГРУП" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Просив визнати протиправними дії відповідача щодо не прийняття як податкової звітності декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року разом з додатком засобами електронного зв'язку в електронній формі 17.06.2016 року та зобов'язати відповідача прийняти цю декларацію датою її фактичного отримання.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно не прийняв декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року в електронному вигляді, яка подавалася у відповідності до договору про визнання електронних документів.

Заявою про збільшення позовних вимог від 13.07.2016 року позивач просив також визнати дії відповідача щодо розірвання договору №181120153 від 18.11.2015 року про визнання електронних документів незаконними, та визнати цей Договір чинним.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року позов задоволено.

Визнано дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо розірвання Договору №181120153 "Про визнання електронних документів" від 18.11.2015 з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙПРОМГРУП" незаконними.

Визнано Договір №181120153 "Про визнання електронних документів" від 18.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙПРОМГРУП" та Державною податковою інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області чинним.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо не прийняття як податкової звітності декларації з податку на додану "вартість за травень 2016 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙПРОМГРУП" засобами електронного зв'язку в електронній формі 17.06.2016 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняти податкову звітність декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙПРОМГРУП" засобами електронного зв'язку в електронній формі датою її фактичного отримання, а саме 17.06.2016.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податкова декларація за травень 2016 року була отримана податковим органом 17.06.2016 року; відповідач протягом 5 робочих днів на адресу позивача відмову про не прийняття цієї декларації не надсилав, тому декларація вважається прийнятою. Також суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо розірвання договору визнання електронних документів, та визнав цей договір чинним, оскільки не було підстав для його розірвання в односторонньому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, податковим органом подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що податковою міліцією встановлено відсутність позивача за зареєстрованим місцезнаходженням, що потягло розірвання договору про визнання електронних документів від 18.11.2015 року.

Представником позивача надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що зміни адреси місцезнаходження не відбулося, отже не було підстав для розірвання договору про визнання електронних документів від 18.11.2015 року.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Також суду пояснив, що розірвання договору не фіксувалося в письмовому вигляді.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, позивач перебуває на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, є платником податків, обраний спосіб подачі податкової декларації та обміну документами засобами електронного зв'язку в електронній формі згідно Договору №181120153 від 18.11.2016 «Про визнання електронних документів».

Згідно п.3 розділу 3 Договору №181120153 від 18.11.2016 орган ДФС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

Відповідно до розділу 6 Договору №181120153, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати Договір №181120153 в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

На виконання умов Договору №181120153 від 18.11.2016 позивачем подано в електронному вигляді 17.06.2016 податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року, Додаток №5 до декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)". Однак, цю декларацію не прийнято, виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

В даному випадку позивача скористався правом подати декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі, оскільки між позивачем і відповідачем укладено Договір №181120153 від 18.11.2016 «Про визнання електронних документів» (а.с. 12).

Слід зазначити, що Наказом Державної податкової адміністрації від 10 квітня 2008 року № 233 затверджена Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису (далі - Інструкція).

За визначеннями, наведеними у пункті 1 розділу 1 Інструкції, квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Відповідно до пункту 7.4 розділу 3 Інструкції, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Згідно з пунктом 7.5 розділу 3 Інструкції, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС

Пунктом 7.6 розділу 3 Інструкції, передбачено, що якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин.

Однак, матеріали справи не містять підтвердження, що дії, визначені Інструкцією (в зазначених пунктах) здійснені відповідачем.

Також в матеріалах справи відсутні докази, направлення відповідачем протягом 5 робочих днів на адресу позивача письмової відмови про не прийняття зазначеної декларації.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе погодитися з судом першої інстанції, що така декларація може вважатися прийнятою.

Зокрема, пунктом 49.13 ст. 49 ПКУ визначено, що у разі встановлення факту неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті податкової декларації, декларація вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом. Отже, можна вважати, що обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації - виконаним належним чином.

Відповідно до вимог п.10 ч.2 ст.9 Закону України від 15.05.2003 № 755-1V "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, у т.ч., місцезнаходжені юридичної особи.

Відповідно до вимог ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з п.п.350.1.12 п.350.1 ст.350 Податкового кодексу України податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків, проводить опитування їх засновників, посадових осіб.

03.06.2016 в зв'язку з відсутністю ТОВ "СТРОЙПРОМГРУП" за місцем реєстрації (місцезнаходженням) ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська в односторонньому порядку розірвано Договір (як наслідок припинення його дії) „Про визнання електронних документ далі - Договір) № від 03.12.2015 р. - дана інформація одержана зі слів представників податкового органу, оскільки в письмовому порядку розірвання зазначеного договору не підтверджено. Таким чином не можна вважати розірваним договір, що укладений в письмовій формі при відсутності підтвердження його розірвання в письмовій формі. Отже, не підтверджено в письмовому порядку розірвання Договору №181120153 від 18.11.2016 («Про визнання електронних документів»), таким чином спірний Договір №181120153 від 18.11.2016 - діє на даний час, а визнавати його чинність в адміністративному судочинстві не має правових підстав.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що в силу п.4 Розділу 6 Договору №181120153 від 18.11.2016 (а.с. 12-14) орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку неподання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. При цьому, питання правомірності розірвання договору не є питаннями адміністративного судочинства.

Виходячи з викладеного частина рішення суду першої інстанції щодо неправомірного розірвання податковим органом в односторонньому порядку Договору «Про визнання електронних документів», та визнання цього договору чинним - підлягає скасуванню.

Щодо іншої частини позовних вимог (відносно визнання протиправними дій податкового органу у не прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року та зобов'язанні прийняти цю декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі датою її фактичного отримання, а саме 17.06.2016 року), колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, та вважає його законним та обґрунтованим, отже в цій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1, 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року - скасувати в частині визнання незаконними дій Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо розірвання Договору №181120153 від 18.11.2016 «Про визнання електронних документів», та щодо визнання зазначеного договору чинним.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник