Справа № 822/1865/16
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1865/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГАС" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2016 року №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "АГАС" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління (далі - ГУ) ДФС у Хмельницькій області від 23.08.2016 року №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, та вважає, що вони прийняті відповідачем протиправно та безпідставно.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що висновки відповідача, які викладені в акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "АГАС", код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, №0030/22-01-14-04/32877833 від 23.05.2016 року (далі - акт перевірки №0030/22-01-14-04/32877833 від 23.05.2016 року) не відповідають положенням Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс). ТОВ "АГАС" вважає, що ним правомірно сформовані витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, податковий кредит по податку на додану вартість (далі - ПДВ) та вірно визначено від'ємне значення об'єкта оподаткування ПДВ за 2013-2015 року по господарських операціях щодо придбання товарів та послуг у ТОВ "Компанія "Украагротрейдинг". Позивач зазначає, що реальність здійснення господарських операцій підтверджується необхідними первинними бухгалтерськими документами оформленими належним чином, які надавались позивачем відповідачу під час проведення перевірки та під час процедури адміністративного оскарження.

В судовому засіданні представник позивач позивні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечила, вказала, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення законними, оскільки факт порушення позивачем вимог ПК України, встановлений під час перевірки позивача та зафіксований в акті перевірки №0030/22-01-14-04/32877833 від 23.05.2016 року. Детально позиція відповідача викладена в письмових запереченнях, які долучені судом до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.4 ст.77 ПК України та відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на І квартал 2016 року, ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "АГАС", ПН 32877833, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року. За результатами перевірки складено акт №0030/22-01-22-01/32877833 від 23.05.2016 року.

З врахуванням результатів адміністративного оскарження, на підставі вказаного акту перевірки, 23.08.2016 року ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ форми "П" про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 362373 грн.;

№ форми "В4" про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 61978 грн.;

№ форми "ПС" про застосування штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 6198 грн.

Підставою для прийняття спірних рішень стали, зокрема, висновки перевірки про неправомірне віднесення у 2014 році до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрат в сумі 433333 грн., пов'язаних із придбанням посередницьких послуг у ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" (ПН 39121522), які на момент проведення перевірки не підтверджені даними бухгалтерського та податкового обліку, відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами та не доведено їх зв'язок з веденням господарської діяльності підприємства, а також до складу податкового кредиту сум ПДВ за вказаними операціями на загальну суму 66668,00 грн.

За висновками акту перевірки, в періоді, що підлягав перевірці, виявлено факти оформлення ТОВ "АГАС" операцій з придбання посередницьких послуг у ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109) у загальній сумі 500000 грн. (в т.ч. ПДВ 66666,67 грн.), зміст/обсяг та реальність надання яких документально не підтверджується, відповідно, неможливо ідентифікувати понесені витрати на оплату послуг як такі, що пов'язані з веденням господарської діяльності.

Оглядом матеріалів позову суд встановив, що матеріалах справи міститься договір щодо надання посередницьких послуг №03/04/04-14 від 04.03.2014 року, укладений між ТОВ "Агас" (Замовник) та ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" (Посередник). При цьому, як свідчить п.8 Договору, Посередник інформує Замовника про те, що він є платником ПДВ, а в п.9 Договору зазначається індивідуальний податковий номер ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" як платника ПДВ.

Разом з тим, як зазначено в акті перевірки, відповідно до баз даних ДФС України, встановлено, що ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" зареєстровано як суб'єкт господарювання 04.03.2014 року, взято на облік як платник податків 05.03.2014 року та зареєстровано в якості платника ПДВ лише 01.05.2014 року (присвоєно індивідуальний податковий номер 55, свідоцтво платника ПДВ №200168591). Станом на день укладення вищевказаного договору - 04.03.2014 року - ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" не було платником податку на додану вартість та не могло знати свого індивідуального податкового номеру, зазначеного у договорі. Зазначене свідчить про те, що укладення договору на дату, зазначену у ньому, фактично не відбувалося, відповідно, вбачається формальне складання первинних документів, без мети реального настання наслідків, що ними обумовлено. З'ясовуючи обставини щодо реальності отримання відображених посередницьких послуг та правомірності понесення витрат на їх оплату, перевіркою та судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 вказаного Договору, його предметом визначено, що Замовник доручає, а Посередник зобов'язується від імені та в інтересах Замовника здійснити комплекс заходів, спрямованих на дослідження, аналіз та постійний моніторинг кон'юнктури внутрішнього і зовнішнього ринку сільськогосподарської продукції; пошук контрагентів для закупівлі і подальшої реалізації комерційно привабливої с/г продукції; ведення переговорів з потенційними контрагентами; консультаційний та методичний супровід при укладанні та виконанні договорів купівлі-продажу, постачання тощо.

Пунктом 2 Договору визначено обов'язки Посередника та порядок їх виконання, згідно яких Посередник зобов'язаний діяти виключно в інтересах Замовника з метою досягнення останнім позитивного комерційного ефекту у вигляді прибутку. Для досягнення мети цього договору посередник зобов'язаний: здійснювати дослідження і постійний моніторинг кон'юнктури внутрішнього та зовнішнього ринку с/г продукції з метою визначення комерційно привабливих сегментів для здійснення господарської діяльності; здійснювати пошук внутрішніх та зовнішніх контрагентів для здійснення господарської діяльності; вести переговори з контрагентами щодо купівлі-продажу, постачання, переробки, перевезення, логістики тощо; здійснювати підготовку проектів договорів; здійснювати консультативний та методичний супровід Замовника з усіх основних правових, економічних та організаційних питань, договорів (контрактів). Пунктом 3 договору визначено обов'язки Замовника: Замовник у відповідності до умов вказаного договору зобов'язаний: забезпечити посередника усією інформацією та документацією, необхідною для виконання своїх зобов'язань, у тому числі видати довіреність; на вимогу Посередника протягом 2 робочих днів надавати оперативну і об'єктивну інформацію щодо виконання контрагентами своїх зобов'язань по договорах (контрактах), укладених за посередництвом посередника; до третього числа кожного місяця надавати посереднику інформацію щодо стану розрахунків за договорами, укладеними за посередництво посередника; виплатити посереднику винагороду у відповідності до умов даного договору.

Пунктом 4 даного договору визначена винагорода Посередника та порядок розрахунків: Посередник за надані послуги отримує винагороду у випадку отримання Замовником оплати за поставлений ним для контрагентів (внутрішніх або нерезидентів) товар згідно договорів (контрактів), укладених за посередництва Посередника. При цьому, передбачено, що розмір винагороди обумовлюється сторонами в окремих додаткових угодах до цього договору.

Проте, до перевірки та до адміністративного позову не надано таких додаткових угод та калькуляцій вартості послуг, а з наданих актів надання послуг вбачається, що їх вартість щомісячно становила 100000 грн., незалежно від змісту та об'єму отриманих послуг відповідно до звітів Посередника.

Пунктом 6 вказаного Договору визначено такий порядок приймання наданих послуг: 6.1. Посередник вважається таким, що виконав свої послуги по кожному конкретному договору (контракту) або його частині (партії, поставці), укладеному за його посередництва між Замовником і контрагентами, з моменту отримання Замовником оплати за товар, поставлений Замовником для контрагентів (резидентів та нерезидентів) згідно договорів (контрактів), укладених за посередництва Посередника. 6.2. Виконання Посередником зобов'язань за цим Договором оформляється в формі акта приймання наданих послуг, що оформляється або за результатами звітного періоду або при отриманні Замовником оплати за відвантаження контрагентам товарів за договорами (контрактами), укладеними за посередництва Посередника.

На підтвердження фактів реального надання та отримання вказаних послуг для перевірки надано акти виконаних робіт (наданих послуг) №№4, 6, 8, 13, 37

Оприбуткування послуг від ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" відображено в бухгалтерському обліку за дебетом рахунку 92 "Адміністративні витрати" та кредитом рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками". Оплата здійснена у безготівковій формі. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" обороти по ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року за договором №03/04/14 від 04.03.2014 року склали: сальдо на початок періоду - 0,00 грн., оборот по Д-ту - 500000 грн., оборот по К-ту - 500000 грн., сальдо на кінець періоду - 0,00 грн.

До перевірки надано та долучено до матеріалів справи звіти до актів виконаних робіт, а саме звіт від 30.04.2014 року (до акту надання послуг №4 від 30.04.2014 року), звіт від 27.06.2014 року (до акту надання послуг №6 від 27.06.2014 року), звіт від 31.07.2014 року (до акту надання послуг №8 від 31.07.2014 року), звіт від 29.08.2014 року (до акту надання послуг №13 від 29.08.2014 року), звіт від 30.09.2014 року (до акту надання послуг №37 від 30.09.2014 року).

Суд встановив, що у кожному звіті до актів надання послуг за відповідні періоди 2014 року вказано про здійснення однотипних дій, що відповідають загальному поняттю про посередницькі послуги, зокрема: 1. Збір та впорядкування інформації щодо регіональних ринків виробників с/г продукції (відповідальні - менеджери з постачання ОСОБА_3 та ОСОБА_4В.). 2. Організація зустрічей, відрядження до господарств виробників с/г продукції для налагодження зв'язків з потенційними постачальникам, ведення переговорів, збір зразків продукції. 3. Посередництво в укладанні угод та підписанні договорів. При цьому, в кожному звіті наводиться окремий перелік таких договорів та представників сторін-контрагентів. 4. Передача зразків товару для проведення належної експертизи якості. 5. Організація доставки закупівель до місця тимчасового зберігання та проведення вантажно-розвантажувальних робіт силами правників підрозділу виробництва з використанням власного устаткування. 6. Налагоджування зв'язків із закордонними партнерами - потенційними покупцями пропонованої продукції. 7. Ведення ділової переписки та переговорів. При цьому, в кожному звіті наводиться окремий перелік країн походження нерезидентів. 8. Посередництво в укладанні контрактів (наведено перелік іноземних контрагентів, вказано номера та дати договорів, вказані відповідальні особи з боку покупця). 9. Організація митного декларування товарів, що експортуються за участі брокера ТОВ "Агроінвестпром".

При цьому, перевіркою та судом не встановлено наявності жодного письмового доказу на підтвердження участі ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" у вчиненні всіх вищезазначених дій, враховуючи те, що останнє повинно було діяти на підставі виданої позивачем довіреності, в т.ч. документально не підтверджується, що саме за посередництва ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" були укладені договори із постачальниками та покупцями с/г продукції. Ні під час перевірки, ні під час судового розгляду позивачем не надано жодного документу, на підтвердження того, що ТОВ "Компанія Украгротрейдінг" дійсно підготовлено чи підписано документи для позивача, організовано хоча б одну зустріч, поставку, експертизу якості тощо.

Навпаки, перевіркою встановлено, що основна частка сільськогосподарської та іншої продукції (гірчиці, льону, коріандру, квасолі, гороху, крупи пшона, вики) ТОВ "АГАС" у 2013-2014 роках придбавалась позивачем у безпосередніх виробників напряму, без залучення посередників. У позивача достатній штат та чисельність працівників для організації виконання робіт з пошуку та реалізації продукції на всіх її етапах, здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, налагоджені взаємовідносини щодо митного декларування та експертної оцінки якості продукції тощо, що вбачається, в тому числі і з змісту звітів посередника.

Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують отримання ним оплати за поставлений для контрагентів-нерезидентів саме за той товар, що отриманий згідно договорів, укладених за участю посередника, в місяці оплати його послуг. Проте, отримання такої оплати, за умовою укладеного між сторонами Договору, є виключною підставою для виплати позивачем винагороди посереднику.

Також, на підставі аналізу переліку податкових накладних та розрахунків-коригувань, виписаних у періоді 2014 року, перевіркою не підтверджено, що всі контрагенти-постачальники с/г продукції, зазначені у звітах посередника, мали взаємовідносини із позивачем у відповідних періодах, наприклад, ПОП "Весна", ПОП ім. Войкова, ТОВ "Аратта-Агро", а з деякими контрагентами, наприклад, ПСП "Алагес", позивач мав взаємовідносини і до укладення договору із ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг", що підтверджується наявними у матеріалах справи розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), тому налагоджувати з ним зв'язки із залученням комерційного посередника не було потреби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Обов'язковими реквізитами первинних документів є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно п.44.1.ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 9 ч.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Також згідно з п.п.14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відтак, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Крім того, відповідно до Національного стандарту бухгалтерського обліку №15, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу, при наявності низки вимог, зокрема, впевненості, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства або імовірності надходження економічних вигод від надання послуг.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно із п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

В той же час наявність у покупця податкової накладної не є безумовною підставою для віднесення таких сум ПДВ до податкового кредиту у разі, якщо наведені у таких документах відомості не відповідають дійсності внаслідок операцій які не мали реального виконання.

Сукупність вищезазначених обставин, встановлених під час перевірки, відсутність необхідних підтверджуючих документів, свідчить про необґрунтованість віднесення до складу витрат та податкового кредиту сум, сплачених на користь ТОВ "Компанія "Украгротрейдінг" та зв'язку таких витрат із господарською діяльністю платника податків.

Системний аналіз норм податкового законодавства, зокрема, ст.ст.44, 138,139, 198 ПК України, дає підстави для обґрунтованого висновку контролюючого органу, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит, є правомірно сформованими, якщо відповідні господарські операції фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, які підтверджують реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, за висновками перевірки, в порушення вимог п.138.2 ст.138, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.6 ст.198. п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції до 01.01.2015 року), позивачем безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, в складі адміністративних витрат, вартість посередницьких послуг на суму 433333 грн. та безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 66667 грн. на підставі податкових накладних, складених за операціями, що реально не відбувалися, а тому враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "АГАС" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2016 року №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "АГАС" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2016 року №№, НОМЕР_1, НОМЕР_2 - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01 листопада 2016 року 10:30.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1