Справа № П/811/181/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2016 рокусправа № П/811/181/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Трахт К.О.

за участі представника позивача Пастушенка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 р. в справі № П/811/181/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонек» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонек» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.02.2016 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 476203 грн., в тому числі за основним платежем - 380962 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 95241 грн.; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в загальному розмірі 882187 грн. в частині 202917 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 21521 грн., в тому числі за основним платежем - 17217 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 4304 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 р. на 4167 грн.

19.07.2016 р. ТОВ «Сонек» подана заява про зміну позовних вимог, в який позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.02.2016 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 476203 грн., в тому числі за основним платежем - 380962 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 95241 грн.; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в загальному розмірі 882187 грн. в частині 217030 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 21521 грн., в тому числі за основним платежем - 17217 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 4304 грн., в частині 12746,25 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 р. на 4167 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 р. позов задоволено частково, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 08.02.2016 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 380962,00 грн. за основним платежем та 95241,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями в частині 376761,00 грн. основного платежу та 94190,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 882187,00 грн. в частині 217030,00 грн. від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану у розмірі 17217,00 грн. за основним платежем та 4304,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями в частині 10197,00 грн. основного платежу та 2549,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 4167,00 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

До судового засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сонек» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р., за наслідками якої складено акт № 2/11-28-22-02/33520384 від 26.01.2016 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 14.1.11, п. 14.1.56, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.5, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 148.1, п. 148.2, п. 148.3 ст. 148, п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 380962,00 грн., у тому числі за рахунок заниження податку на прибуток на загальну суму 453000,00 грн., в т.ч. по періодах: ІІІ квартал 2012 року в сумі 72038,00 грн.; 2014 рік в сумі 380962,00 грн.; завищення податку на прибуток IV квартал 2012 року на загальну суму 72038,00 грн.; пп. 14.1.11, п. 14.1.56, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.5, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 148.1, п. 148.2, п. 148.3 ст. 148, п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 723053,00 грн., в тому числі по періодах: 2013 рік на суму 159134,00 грн.; 2014 рік на суму 723053,00 грн. (в т.ч. від'ємне значення за 2013 рік у сумі 159134,00 грн.); п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, розділу V наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року №678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого підприємством занижено суму податку на додану вартість всього на суму 17217,00 грн., у тому числі по періодах: серпень 2014 року на суму 10109,00 грн., вересень 2014 року на суму 7108,00 грн., та завищено розмір від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.19 декларації з ПДВ) на загальну суму 4167,00 грн., в тому числі за листопад 2014 року на суму 4167,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції досліджено спірні господарські операції, внаслідок чого суд дійшов висновку про доведеність реального характеру спірних господарських операцій, а також про часткову обґрунтованість формування від'ємного значення суми податку на прибуток, внаслідок чого частково задоволено позов.

Предметом апеляційного перегляду є постанова в частині задоволених позовних вимог.

Розглядаючи справу у межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонек» зареєстровано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 30.05.2005 р., , перебуває на податковому обліку в Кіровоградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сонек» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р., за наслідками якої складено акт № 2/11-28-22-02/33520384 від 26.01.2016 р. Перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТОВ «Сонек»:

пп. 14.1.11, пп. 14.1.56, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2 п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.5, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 148.1, п. 148.2, п. 148.3 ст. 148, п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 380962 грн., в тому числі за рахунок заниження податку на прибуток на загальну суму 453000 грн. (з яких в 3 кварталі 2012 р. - в сумі 72038 грн., 2014 рік - в сумі 380962 грн.) та завищення податку на прибуток у 4 кварталі 2012 р. на загальну суму 72038 грн.; завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 723053 грн., в тому числі за 2013 р. на суму 159134 грн., за 2014 р. на суму 723053 грн. (в тому числі від'ємне значення за 2013 р. в сумі 159134 грн.);

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в частині заниження суми податку на додану вартість всього на суму 17217 грн., в тому числі за серпень 2014 р. на суму 10109 грн., за вересень 2014 р. на суму 7108 грн., а також завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд 19 декларації з податку на додану вартість) на загальну суму 4167 грн. за листопад 2014 р.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС 08.02.2016 р. прийняті податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 476203 грн., в тому числі за основним платежем - 380962 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 95241 грн.; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в загальному розмірі 882187 грн., в тому числі за 2013 р. - 159134 грн., за 2014 р. - 723053 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 21521 грн., в тому числі за основним платежем - 17217 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 4304 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 р. на 4167 грн. (а.с. 142-145 т.1).

Як вбачається з акту планової перевірки, підставою для збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток є завищення складу витрат, що враховуються при визначенні оподаткування, на суму 1056453 грн. по операціях з оприбуткування товарів, робіт, послуг по взаємовідносинам з ПП «Термо Плюс», ТОВ «Інтертем», ПП «Кроун ЛТД», ТОВ «Сібол», ТОВ «Ойл Груп ЛТД», по яких не встановлено факту реального здійснення господарських операцій. Крім того, позивачем завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, по операціям з детальної геолого-економічної оцінки запасів вторинних каолінів Балашівського родовища та з державної експертизи і оцінки запасів корисних копалин у загальній сумі 1753105 грн.

Завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 р. на 135699 грн. та заниження доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 р на суму 23435 грн., стало підставою для висновку контролюючого органу про завищення позивачем від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2013 р. на суму 159134 грн., що призвело до завищення відповідного показника декларації з податку на прибуток за 2014 р. на суму 159134 грн.

Крім того, підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість є висновок контролюючого органу про порушення порядку формування податкового кредиту за господарськими операціям з ТОВ «Інтертем», ПП «Кроун ЛТД», ТОВ «Сібол», ТОВ «Ойл Груп ЛТД» через відсутність підтвердження їх реальності, внаслідок чого завищено податковий кредит на 14364 грн. та від'ємне значення суми податку на додану вартість на суму 4167 грн. за листопад 2014 р.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що 20.03.2013 р. між ТОВ «Сонек» як покупцем та ТОВ «Сібол» як постачальником укладено договір поставки № 130320, за умовами якого постачальник передає у власність покупця запасні частини та витратні матеріали до кар'єрної техніки і обладнання згідно із заявками, отриманими від покупця, а покупець приймає та оплачує товар (а.с. 171-173 т.1). На виконання цього договору ТОВ «Сібол» поставлено в березні 2013 р. позивачу ротор до насосу Д630-90, вартістю 7620 грн., в тому числі податок на додану вартість - 1270 грн., що підтверджено рахунком-фактурою, видатковою накладною, податковою накладною (а.с. 174-175, 177 т.1).

Позивачем здійснена оплата за придбаний товар в безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 176 т. 1).

Транспортування придбаного товару здійснено директором ТОВ «Сонек» Мєліковим Ф.С. на легковому автомобілі, який відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 16.01.2013 р. перебуває в оренді у ТОВ «Сонек». Перевезення оформлене подорожнім листом службового легкового автомобіля № 5 за 25-29 березня 2013 р. Перевезення здійснено попутно під час перебування директора підприємства у відрядженні (а.с. 178-179, 180-181, т.1).

Сума податку на додану вартість в розмірі 1270,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за березень 2013 р., суму в розмірі а 6350 грн. - до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік.

01.09.2010 р. між ТОВ «Сонек» як покупцем та ТОВ «Інтертем» як продавцем укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю скраплений газ, а покупець зобов'язується своєчасно прийняти і сплатити за скраплений газ на умовах даного договору (а.с. 184-185 т.1). ТОВ «Інтертем» в грудні 2013 р. поставлено ТОВ «Сонек» скраплений газ, що підтверджено видатковою накладною № РН-000294 від 04.12.2013 р. на суму 140,00 грн., в тому числі податок на додану вартість -23,33 грн., податковою накладною № 22 від 17.12.2013 р. на суму 590,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 98,33 грн. (а.с. 186-187 т.1).

Позивачем здійснено оплату придбаного товару в безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 188 т.1).

Скраплений газ придбавався позивачем шляхом заправлення газового балону для зварювання з метою подальшого використання в господарській діяльності. Транспортування заправленого баллону підтверджено подорожнім листом вантажного автомобіля від 04.12.2013 р. (маршрут - ТОВ «Сонек» - ТОВ «Інтертем» - ТОВ «Сонек»), який належить ТОВ «Сонек» (а.с. 1- 2 т.4).

Сума податку на додану вартість в розмірі 98,33 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2014 р., а сума в розмірі 117,00 грн. - до складу витрат за 2013 рік.

01.01.2014 р. між ТОВ «Сонек» як покупцем та ТОВ «Ойл Груп ЛТД» як постачальником укладено договір поставки № 141028, за умовами якого позивач придбавав оливи, мастила та технічні рідини (а.с. 192-195 т.1). ТОВ «Ойл Груп ЛТД» в лютому, квітні-вересні 2014 р. поставлено позивачу оливу та мастила, розфасовані по 10, 20, 40 тощо літрів у ємностях для обслуговування техніки, що підтверджено видатковими накладними, податковими накладними (а.с. 196-213 т.1).

Позивачем в повному обсязі здійснена оплата за придбаний товар, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 214-222 т.1).

Транспортування товару здійснювалось транспортом позивача, що підтверджено подорожніми листами службового легкового автомобіля, який належить позивачу (марки Нива ВА8586ВА) (а.с. 12-18, 19 т.4).

Сума податку на додану вартість в розмірі 192,08 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за лютий 2014 р., суму податку на додану вартість в розмірі 138,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2014 р., суму податку в розмірі 416,00 грн. віднесено до складу податкового кредиту за травень 2014 р., суму в розмірі 70,00 грн. - до складу податкового кредиту за червень 2014 р., суму в розмірі 140,67 грн., в розмірі 283,67 грн. - до складу податкового кредиту за серпень 2014 р., суму в розмірі 87,78 грн. - до складу податкового кредиту за вересень 2014 р.

23.01.2014 р. між ТОВ «Сонек» як замовником та ПП «Кроун ЛТД» як виконавцем укладено договір про надання послуг № 4 по видаленню дерев у кількості 30 на території об'єкта: «Реконструкція автозаправної станції з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, розташованого за адресою: вул. Герої Сталінграду, 16, м. Олександрія, Кіровоградської області» (а.с. 223-226 т.1).

Фактичне виконання послуг, обумовлених договором, підтверджено актом приймання виконаних робіт № 1 від 11.11.2014 р., яким встановлена сума послуг - 70000,00 грн. (а.с. 227 т.1), податковою накладною № 3 від 23.01.2014 р. на суму 45000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 7500,00 грн. (а.с. 15 т.9).

Крім того, позивачем контролюючому органу подана заява про відмову постачальника надати податкову накладну на суму поставки 20833,33 грн., в тому числі податок на додану вартість - 4166,67 грн. (а.с. 229 т.1).

Позивачем здійснена оплата наданих послуг на суму 25000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням (а.с. 228 т.1).

Сума податку на додану вартість в розмірі 7500,00 грн. позивачем віднесена до складу податкового кредиту лютого 2014 р., а сума податку на додану вартість в розмірі 4166,67 грн. - до складу податкового кредиту листопада 2014 р.; сума в розмірі 58333,00 грн. - до складу витрат за 2014 рік.

10.06.2014 р. між ТОВ «Сонек» як замовником та ПП «Термо-Плюс» як підрядником укладено договір підряду № 10-06/2, за умовами якого підрядник зобов'язаний виконати ремонтні роботи по улаштуванню бордюрів, плитки тротуарної та кахлю на автозаправній станції з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів за адресою: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграду, 16 (а.с. 166-173 т.4). В червні, серпні 2014 р. ПП «Термо-Плюс» виконані роботи у відповідності до договору, що підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), податковими накладними, а також наявними в матеріалах справи фотографіями об'єкта (а.с. 174-247 т.4).

Суму в розмірі 43344,18 грн. та 941666,66 грн. позивачем віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік.

Придбання позивачем робіт у ПП «Термо-Плюс» обумовлено необхідністю належного виконання договірних зобов'язань за договором підряду № 1П від 08.10.2013 р., укладеному між позивачем як підрядником та ЗАТ «РУР Груп С.А.» як замовником, за умовами якого підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з реконструкції автозаправної станції з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів відповідно до затвердженої проектної документації та в обумовлений договором термін, а замовник зобов'язується прийняти закінчений об'єкт і сплатити вартість виконаних робіт (а.с. 111-119 т.4).

При цьому фактичне виконання позивачем підрядних робіт підтверджено наступним. Замовником робіт ЗАТ «РУР Груп С.А.» отримано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; замовлено та погоджено робочий проект реконструкції автозаправної станції по вул. Героїв Сталінграду,16 в м. Олександрії Кіровоградської області. 24.09.2013 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІV 71, в якому генеральним підрядником в якому зазначено ТОВ «Сонек», ліцензія АЕ 261759. Укладання ТОВ «Сонек» субпідрядного договору з ПП «Термо-Плюс» обумовлено відсутністю у позивача дозволу на проведення робіт, пов'язаних з влаштуванням асфальтобетонного покриття.

05.08.2014 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серії ІV № 49, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджено готовність до експлуатації , а 12.08.2014 р. ЗАТ «РУР Груп С.А.» отримано свідоцтво про право на нерухоме майно.

Оприбуткування придбаних товарів, робіт та послуг в бухгалтерському обліку позивача підтверджено наявними в матеріалах справи відомостями головної книги, оборотно-сальдовими відомостями (а.с. 64-229, 241-243, 245-250 т.3, 13-24 т.7).

Фінансово-господарські операції між позивачем та вказаними контрагентами відображено у податковій звітності позивача за відповідні податкові періоди, сплачені продавцям кошти віднесені позивачем до витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, суми податку на додану вартість - до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Колегія суддів зазначає, що використання придбаного позивачем у вказаних контрагентів товару, робіт і послуг в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності підтверджено наступним.

До основних видів діяльності позивача належить будівництво мостів і тунелів; добування піску, гравію, глин і каоліну; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний автомобільний транспорт; інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, у власності ТОВ «Сонек» наявні транспортні засоби, в тому числі екскаватори, трактори, автогрейдери, вантажні автомобілі-самоскиди. Відтак, придбання позивачем у ТОВ «Сібол» запасних частин та витратних матеріалів до кар'єрної техніки і обладнання; у ТОВ «Ойл Груп ЛТД» - оливи, мастил та технічних рідин для обслуговування техніки безпосередньо пов'язано зі здійснення господарської діяльності позивача, що обумовлює висновок про використання позивачем придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Придбання позивачем у ТОВ «Інтертем» скрапленого газу (безпосередньо заправленого у газовий балон для зварювання) також пов'язано з господарською діяльністю позивача.

Що стосується господарських відносин з придбання робіт (послуг) у ПП «Кроун ЛТД» з видалення дерев на території об'єкта: «Реконструкція автозаправної станції з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, розташованого за адресою: вул. Герої Сталінграду, 16, м. Олександрія, Кіровоградської області» та у ПП «Термо-Плюс» з виконання ремонтних робіт по улаштуванню бордюрів, плитки тротуарної та кахлю на автозаправній станції з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів за адресою: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграду, 16, колегія суддів зазначає, що дані роботи (послуги) придбавались позивачем на виконання договору підряду № 1П від 08.10.2013 р., укладеного між позивачем як підрядником та ЗАТ «РУР Груп С.А.», фактичне виконання якого описано вище.

Відтак, господарські операції позивача з придбання у вказаних контрагентів товарів, робіт (послуг) пов'язані з господарською діяльністю позивача, що свідчить про використання придбаних товарів, робіт (послуг) в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

У відповідності до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності згідно з пп. 138.1.1 включають:

собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; 138.2. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Оскільки формування витрат позивачем по господарським операціям з вказаними контрагентами-постачальниками підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, ці витрати пов'язані з провадженням господарської діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», тому колегія суддів приходить до висновку, що такі витрати повинні враховуватися при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток у спірному періоді.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 цієї ж статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, видані позивачу постачальниками, відображені у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних позивача.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В даному випадку суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів, робіт та послуг підтверджені податковими накладними, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Що стосується господарської операції позивача з придбання у ПП «Кроун ЛТД» послуг, то позивачем контролюючому органу подана заява про відмову постачальника надати податкову накладну на суму поставки 20833,33 грн., в тому числі податок на додану вартість - 4166,67 грн. (а.с. 229 т.1).

Згідно з п. 201.10. Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Оскільки в ході розгляді справи встановлено, що зазначені вище господарські операції з придбання позивачем товарів, робіт (послуг) вчинені реально, з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, позивач безперечно має право на податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджено фактичне отримання товарів та послуг, оплату позивачем як отримувачем товарів та послуг сум податку на додану вартість в ціні товарів постачальнику, тому є правильний висновок суду першої інстанції, що суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту правомірно.

У зв'язку із зазначеним судова колегія вважає обґрунтованим скасування судом першої інстанції податкового повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 21521 грн., в тому числі за основним платежем - 17217 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 4304 грн., в частині 12746,25 грн.; № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 р. на 4167 грн.

Крім того, 05.12.2013 р. між ТОВ «Сонек» як замовником та ПП «Жовтень-2000» як виконавцем укладено договір № 286, предметом якого є виконання виконавцем комплексу робіт по затвердженню ТЕО постійних кондицій та затвердження запасів у ДКЗ України Балашівського родовища вторинних каолінів в Кіровоградському районі Кіровоградської області, вартість робіт за протоколом погодження договірної ціни складає 1850000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 308333,33 грн. (а.с. 231-239 т.1).

На виконання вказаного договору ПП «Жовтень-2000» виконано обумовлені договором роботи, що підтверджено актами виконаних робіт № 52/13 від 27.12.2013 р. (камеральні роботи, поточна робота та компютеризація даних) на суму 79166,67 грн. без податку на додану вартість (а.с. 3 т.2); № 16/14 від 31.07.2014 р. (топогодезичні роботи, топографічна прив'язка свердловин, підготовчі роботи до проведення буріння (організація польової бази для документації керна свердловин та випробування керну), буріння розвідувальних свердловин, глибиною до 60 м, діаметром 76 мм, геофізичні дослідження у свердловинах, геологічна документація керну свердловин та відбір проб продуктивної товщі, обробка проб та лабораторні дослідження) на суму 777500,00 грн. без податку на додану вартість (а.с. 4 т.2); № 17/14 від 29.08.2014 р. (складання ТЕО постійних кондицій для підрахунку запасів) на суму 375000,00 грн. без податку на додану вартість (а.с. 5 т.2); № 21/14 від 30.09.2014 р. (складання звіту з підрахунком запасів) на суму 358333,33 грн. без податку на додану вартість (а.с. 6 т.2).

ПП «Жовтень-2000» за погодженням з позивачем складено звіт про розвідку родовища твердих корисних копалин «Детальна геолого-економічна оцінка Балашівського родовища вторинних каолінів у Кіровоградському районі Кіровоградської області» в трьох книгах: Книга І - текст, Книга ІІ - текстові додатки, Книга ІІІ - техніко-економічне обґрунтування (ТЕО) про доцільність розробки Балашівського родовища вторинних каолінів папка В графічні додатки (а.с. 12-199 т.5).

В Книзі І вказано, що роботи з детальної геолого-економічної оцінки Балашівського родовища вторинних каолінів виконані за результатами геологорозвідувальних робіт в межах ліцензійної площі 122,7 га: (Західний поклад) 74,6 га, (Східний поклад, північна ділянка) 52,1 га. Строк служби кар'єру складає: Західного покладу - 20,3 роки, Східного покладу (північної ділянки) - 8,2 роки.

Технічною радою ТОВ «Сонек» 16.12.2014 р. внаслідок розгляду матеріалів детальної геолого-економічної оцінки запасів вторинних каолінів та пісків Балашівського родовища визнано недоцільною розробку Східного покладу каолінів одночасно з розробкою Західного покладу (а.с. 7-8 т.2).

Згідно з п. 148.1. ст. 148 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, будь-які витрати на розвідку/дорозвідку, облаштування та розробку будь-яких запасів (родовищ) корисних копалин (за винятком витрат, передбачених у підпункті "з" підпункту 138.10.1 пункту 138.10 статті 138 цього Кодексу) включаються до окремого об'єкта необоротних активів з видобутку корисних копалин платника податку, на балансі якого перебувають такі запаси (родовища), та підлягають амортизації.

У відповідності до п. 148.2. ст. 148 Податкового кодексу України до витрат, що включаються до окремого об'єкта необоротних активів з видобутку корисних копалин платника податку, відносяться, в тому числі, витрати на детальну розвідку родовищ (запасів), проведену за рахунок власних коштів підприємств, що включає проектування, облаштування родовищ (з будівництвом селища тощо), бурові та гірничо-прохідницькі роботи, геофізичні та інші дослідження, комплекс випробувальних робіт, технологічні дослідження тощо; витрати, пов'язані з державною експертизою та оцінкою запасів корисних копалин; витрати на розроблення техніко-економічних обґрунтувань, бізнес-планів, угод (контрактів), концесійних договорів на користування надрами тощо; витрати на проектування розробки родовищ (запасів) корисних копалин.

За приписами п. 148.3. ст. 148 Податкового кодексу України облік балансової вартості витрат, пов'язаних з видобутком корисних копалин, ведеться за кожним окремим родовищем (кар'єром, шахтою, свердловиною).

Акт планової перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, містить висновок контролюючого органу про доцільність розробки обох покладів (Західного та Східного), у зв'язку відповідачем визнано безпідставним віднесення позивачем до складу валових витрат вартості послуг, придбаних у ПП «Жовтень-2000».

Як встановлено п. 148.2. ст. 148 Податкового кодексу України, до складу зазначеної групи не включаються такі витрати, пов'язані з розвідкою/дорозвідкою та облаштуванням будь-яких запасів (родовищ) корисних копалин: будь-які витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів, виданих державними органами з ведення господарської діяльності (в тому числі витрати на реєстрацію, оформлення гірничого відводу тощо); витрати на геологорозвідувальні роботи, виконані та профінансовані (як у минулому, так і поточному періоді) за рахунок державного бюджету; витрати на розвідку/дорозвідку запасів (родовищ) корисних копалин, що виконувалась за рахунок підприємства і не привела до відкриття та нарощування додаткових обсягів балансових запасів чи до підвищення ступеня їх розвіданості (категорійності), у тому числі якщо відповідні роботи були припинені з огляду на їх економічну недоцільність; витрати видобувних підприємств на експлуатаційну розвідку з метою уточнення контурів покладів корисних копалин, їх якості та гірничо-технічних умов розробки (без нарощування запасів корисних копалин і зміни їх категорійності за ступенем промислової розвіданості); витрати на утримання основних засобів (у тому числі геологорозвідувальних підрозділів, організацій), що перебувають в стані консервації.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ П(С)БО 33 «Витрати на розвідку запасів корисних копалин», що затверджене наказом Мінфіну України від 18.10.1999 р. № 1090, витрати підприємства, пов'язані з розвідкою запасів корисних копалин, включаються до складу витрат звітного періоду відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 N 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N 27/4248, зокрема, якщо видобуток визначених запасів корисних копалин є технічно неможливим та/або економічно недоцільним.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ П(С)БО 33 «Витрати на розвідку запасів корисних копалин», затверджене наказом Мінфіну України від 18.10.1999 року №1090, витрати на розвідку запасів корисних копалин визнаються активами з розвідки запасів корисних копалин у складі нематеріальних активів після визнання підприємством технічної можливості та/або економічної доцільності подальшого їх видобутку.

Судовою колегією встановлено, що саме за результатами дослідження та оцінки звіту про розвідку родовища твердих корисних копалин «Детальна геолого-економічна оцінка Балашівського родовища вторинних каолінів у Кіровоградському районі Кіровоградської області», здійсненого ПП «Жовтень-2000», технічною радою ТОВ «Сонек» прийнято рішення про визнання недоцільною розробку Східного покладу каолінів одночасно з розробкою Західного покладу, а тому є безпідставним доводи апелянта, що саме цей звіт свідчить про доцільність розробки Східного покладу.

Крім того, є правильним зазначення судом першої інстанції про відсутність у органу Державної фіскальної служби компетенції на здійснення оцінки звіту про розвідку родовища твердих корисних копалин, а також визнання доцільним здійснення розвідування родовища.

Контролюючим органом зроблений у зв'язку із зазначеним висновок про завищення позивачем валових витрат по вказаним взаємовідносинам з ПП «Жовтень-2000» на суму 79167,00 грн. за 2013 рік та 1510833,00 грн. за 2014 рік.

Витрати за 2013 рік по Східному покладу склали 53919,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 08.02.2016 р., яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 159134,00 грн. за 2013 рік та 723053,00 грн. за 2014 рік (всього на суму 882187,00 грн.), оскаржується позивачем в частині в частині 217030,00 грн.

Ця сума складається з наступного. За 2013 рік: ТОВ «Сібол» - 6350,00 грн.; ТОВ «Інтертем» - 117,00 грн.; ТОВ «Ойл Груп ЛТД» - 960,00 грн., 692,00 грн., 2078,00 грн., 352,00 грн., 703,00 грн.; ПП «Термо Плюс» - 43344,00 грн.; ПП «Жовтень-2000» - 53919,00 грн. (витрати за 2013 рік по Східному покладу), всього - 108515,00 грн. За 2014 рік: 108515,00 грн. (перенесена сума від'ємного значення до 2014 року).

За результатами діяльності у 2013 році позивач мав від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1033363,00 грн.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що у зв'язку з тим, що податкове повідомлення-рішення № від 08.02.2016 р. оскаржується в частині, позивачем не оскаржується зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік в сумі 50619,00 грн. (159134,00 грн. - 108515,00 грн.), від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1033363,00 грн. за 2013 року повинно бути зменшеним саме на 50619,00 грн.

За результатами діяльності у 2014 році позивачем задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 723053,00 грн., при цьому від'ємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток минулого звітного періоду (2013 року) по рядку « 7» в розмірі 1033363,00 грн. вказано в рядку « 06.5» декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Отже, від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток минулого звітного періоду (2013 року по рядку « 7») повинне було бути зазначене платником податку в розмірі 982744,00 грн., а не 1033363,00 грн., як вказано в рядку « 06.5» декларації з податку на прибуток за 2014 рік позивачем.

Оскільки податкове повідомлення-рішення № від 08.02.2016 р. за 2014 рік оскаржується в частині 108515,00 грн. (в частині суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік, яка перейшла до декларації 2014 року), а зі зменшенням від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік в сумі 614538,00 грн. (723053,00 грн. - 108515,00 грн.) позивач згоден, від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік повинне було бути зменшене відповідачем на 614538,00 грн., а не на 723053,00 грн.

Тобто, позивач має від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік в сумі 982744,00 грн. та за 2014 рік в сумі 108515,00 грн., всього - 1091259,00 грн.

З урахуванням зазначеного вище є правильним висновок суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.02.2016 р. в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 108515,00 грн. за 2013 рік та 108515,00 грн. за 2014 рік (всього - 217030,00 грн.).

Що стосується податкового повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 380962 грн. основного платежу та 95241 грн. штрафних (фінансових) санкцій, яке оскаржується позивачем повністю, колегія суддів вказує на таке.

Дане податкове повідомленні-рішення прийняте у зв'язку із заниженням валового доходу. Сума заниження складається з: 7513,00 грн. - заниження умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги ( дане порушення визнане позивачем); завищення валових витрат на 1418,00 грн. та 439,00 грн. по господарським операціям з ТОВ «Ойл Груп ЛТД»; на 58333,00 грн. по господарській операції з ПП «Кроун ЛТД»; на 941667,00 грн. по господарській операції з ПП «Термо Плюс»; на 995043,00 грн. (1510833,00 грн. - 515790,00 грн. щодо зменшення від'ємного значення) по господарській операції з ПП «Жовтень-2000» (порушення визнане позивачем); на 112040,00 грн. з Державною комісією України по запасах корисних копалин (порушення визнане позивачем);

Згідно з п. 150.1. ст. 150 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

У зв'язку з визнанням позивачем порушення в частині заниження валового доходу та завищення валових витрат на суму 1114596 грн. (7513,00 грн. + 995043,00 грн. + 112040,00 грн.), різниця між розміром від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток становить 23337,00 грн., тому податкове повідомлення-рішення № є обґрунтованим лише в частині 4201,00 грн. (23337,00 грн. х 18%) основного платежу та 1050,25 грн. штрафних санкцій.

Отже, висновок суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення № в частині 376761,00 грн. (380962, грн. - 4201,00 грн.) основного платежу та 94190,75 грн. (95241,00 грн. - 1050,25 грн.) штрафних санкцій є обґрунтованим.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про не підтвердження фактичного здійснення спірних господарських операцій через відсутність доказів використання придбаних робіт та послуг у власній господарській діяльності, оскільки використання позивачем придбаних товарів, робіт, послуг доведено наявними в матеріалах справи доказами.

В обґрунтування доводів про порушення позивачем податкового законодавства відповідач посилається на податкову інформацію про неможливість контрагентів позивача здійснювати господарську діяльність, а також не підтвердження господарських операцій по ланцюгу постачання.

Разом з тим, такі твердження в порушення приписів ч. 2 ст. 71 КАС України не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що контрагенти позивача в перевіряємий період мали статус платників податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, зазначені вище контрагенти мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім товару.

Колегія суддів зауважує, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 р. в справі № П/811/181/16 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 р. в справі № П/811/181/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонек» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 26.10.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко