Справа № 751/9692/16-а
Суддя: Косач І. А.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/9692/16-а
Провадження №2-а/751/378/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Косач І.А.,

при секретарі Летяга М.О.,

з участю представника відповідача - третьої особи - ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання надати дозвіл на оформлення договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання надати дозвіл на оформлення договору дарування, мотивуючи його наступним.

Позивачка є власником 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новозаводською районною у м. Чернігові ради від 16.04.2008 року. Разом із нею власниками вказаної квартири є ОСОБА_2 - сестра, та ОСОБА_5 - племінниця, дочка ОСОБА_2, і зареєстрований ОСОБА_6, син ОСОБА_2

Попередньо отримавши згоду від усіх співвласників даної квартири і маючи намір подарувати належні їй на праві приватної власності 1/10 частки квартири сестрі, позивачка звернулася за дозволом до відповідача, оскільки одним із співвласників квартири є неповнолітня дитина. Однак своїм рішенням від 25.07.2016 року № 149 відповідач відмовив їй.

Вважає таку відмову незаконною та необґрунтованою, оскільки при укладенні договору дарування на користь ОСОБА_2, матері малолітньої ОСОБА_5, інтереси останньої дотримуються, її права на житло зберігаються, а її мати, навпаки, отримує більшу частку права власності на квартиру.

Крім того відмову у наданні дозволу дарування відповідачі мотивували відсутністю погоджувальної заяви з боку батька дитини ОСОБА_3, та посилаючись на п. 66 «Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, відповідачем не була врахована обставина, що даним пунктом передбачено виключно випадки відчуження майна дитини батьками, опікунами або піклувальниками. Договір дарування за своєю правовою суттю спрямований на безоплатне набуття права власності і про жодне зменшення розміру частки, погіршення житлових умов неповнолітньої в порушеному питання не йде мова.

Просила визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 25.07.2016 року № 149, яким було відмовлено гр. ОСОБА_4 у здійсненні дарування належної їй 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2; зобов'язати виконавчий комітет Новозаводської районної у місті Чернігові ради надати дозвіл на укладення договору дарування належної ОСОБА_4 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2.

Представник відповідача, третьої особи Органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради - в судовому засіданні позов не визнала. Додатково пояснила, що було прийнято рішення про відмову у надані дозволу на дарування частини квартири, оскільки відсутня згода батька дитини - ОСОБА_3 При укладенні договору дарування на мати дитини, права дитини порушені не будуть.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Додатково пояснила, що батько дитини навмисно не дає згоду на укладення договору дарування. Права її дитини при укладенні договору дарування не порушуються.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що укладенням договору дарування на мати дитини, порушуються права дитини, оскільки мати буде мати більшу частку чим дитина. Договір дарування повинен бути укладений на мати та дитину в рівних частинах.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.22). До суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі у зв'язку з перебуванням на службі (польовий вихід); позовні вимоги підтримує (а.с.27). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивачки ОСОБА_4

Вислухавши пояснення представника відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.06.2012 року та від 26.10.2012 р., квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 - 1/5 частка; ОСОБА_5 - 1/5 частка; ОСОБА_2 - 1/10 частка; ОСОБА_2 - 3/10 частки (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2016 року (а.с.10), після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями є його дочки - ОСОБА_2 на 1/2 частку та ОСОБА_4 на 1/2 частку. Спадкове майно складається з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.15). Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 20.11.2007 року було розірвано, а ОСОБА_8 змінено прізвище на «ОСОБА_7» (а.с.13).

02.03.12. ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_10, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_2» (а.с.14).

Згідно довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від № 5435 від 10.10.16, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_5 проживають та постійно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Позивачка виявила бажання подарувати належну їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2016 р. 1/10 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, матері неповнолітньої ОСОБА_5, у зв'язку з чим звернулась до голови Новозаводської районної в м. Чернігові ради з заявою про надання дозволу на дарування 1/10 частини спірної квартири, однак Рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 25.07.16. № 149 «Про пропозиції служби у справах дітей районної у місті ради» їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю заяви батька дитини - ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно з п.п. 4 пункту «б» частини першої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її житлових прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини.

Згідно з Роз'ясненням Міністерства Юстиції України від 22.08.2011 «Особливості правового регулювання посвідчення правочинів щодо нерухомого майна за участю малолітніх осіб», є неприпустимим зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Статтею 177 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у випадках, коли ними встановлено, що: 1) мати та/або батько дитини, які (яка, який) звернулися за дозволом, позбавлені судом батьківських прав відповідно до статті 164 цього Кодексу; 2) судом, органом опіки та піклування або прокурором постановлено (прийнято) рішення про відібрання дитини від батьків (або того з них, який звернувся за дозволом) без позбавлення їх батьківських прав відповідно до статті 170 цього Кодексу; 3) до суду подано позов про позбавлення батьків дитини (або того з них, який звернувся за дозволом) батьківських прав особами, зазначеними у статті 165 цього Кодексу; 4) особа, яка звернулася за дозволом, повідомила про себе неправдиві відомості, що мають суттєве значення для вирішення питання про надання дозволу чи відмову в його наданні; 5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини; 6) між батьками дитини або між одним з них та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, за дозволом на вчинення правочину щодо якого звернулися батьки дитини (або один з них); 7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Судом встановлено, що 25 липня 2016 року виконавчим комітетом Новозаводської районної у м. Чернігові ради прийнято рішення № 149, яким вирішено: «2. Відмовити ОСОБА_4 у наданні дозволу на дарування 1/10 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, в якій проживає, зареєстрований малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає, зареєстрована, має 1/5 частину малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, у зв'язку з відсутністю заяви її батька - ОСОБА_3 (а.с.6).

Представником відповідача в судовому засіданні зазначено, що Новозаводська районна у м. Чернігові ради діяла у відповідності до вимог п.п. 66, 67 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності пов'язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року, в яких передбачено необхідність заяви обох батьків у випадку відчуження нерухомого майна. Інших порушень прав дитини при розгляді заяви встановлено не було.

З'ясувавши підстави відмови відповідача у наданні дозволу позивачу на відчуження своєї частини квартири на користь ОСОБА_2, матері неповнолітньої ОСОБА_5, суд приходить до висновку про необґрунтованість такої відмови, оскільки вона здійснена з підстав не визначених у ст. 177 СК України, крім того, інших обґрунтованих причин для відмови, пов'язаних із порушенням прав дитини при відчуженні частини квартири, відповідачем не наведено. Одночасно третя особа ОСОБА_3 в своїх поясненням не обґрунтував причини відмови у не наданні дозволу, а також не довів чим порушуються права неповнолітньої дитини при даруванні частини квартири одним із співвласників матері вказаної дитини. Отже, відмова батька дитини щодо надання згоди на вчинення правочину дарування має формальний характер і не має на меті захисту інтересів малолітньої дитини.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем зазначено законні підстави та обґрунтовано свої позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку про необхідність визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 25.07.2016 року № 149 про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на дарування 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2; зобов'язати виконавчий комітет Новозаводської районної у місті Чернігові ради розглянути питання щодо надання дозволу на укладення договору дарування ОСОБА_4 належної їй на праві власності 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 без згоди батька неповнолітньої дитини ОСОБА_5.

На підставі ст.ст. 11, 160, 167, 220, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання надати дозвіл на оформлення договору дарування - задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради від 25.07.2016 року № 149 про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на дарування 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2.

Зобов'язати виконавчий комітет Новозаводської районної у місті Чернігові ради розглянути питання щодо надання дозволу на укладення договору дарування ОСОБА_4 належної їй на праві власності 1/10 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 без згоди батька неповнолітньої дитини ОСОБА_5.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.А. Косач