Справа № 2а-11202/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2011 року № 2а-11202/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б. , суддів Аблова Є.В. Амельохіна В.В. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укомлайн"
до Державної виконавчої служби України
проскасування постанови від 27.07.2011 року
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Укомлайн»з позовом до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про скасування постанови від 27.07.2011 року

Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що 18 липня 2011 року Позивач звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження з метою здійснення всіх необхідних дій для повного виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 8 лютого 2011 р. по справі №. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8. ч.1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», чим, на думку Позивача, було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження винесено незаконно та необґрунтовано.

Відповідач до суду не зявився, заперечень проти позовних вимог не надав, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 8 лютого 2011 року по справі №2а-1369/11/2670 НКРЗ зобовязано продовжити строк дії ліцензії ТОВ «Укомлайн»з 2 квітня 2011 р. на строк не менше 5 років.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2011 року дану постанову залишено без змін, а апеляційну скаргу НКРЗ без задоволення.

Окружним адміністративним судом м. Києва 7 червня 2011 року видано виконавчий лист по справі №2а-1369/11/2670.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укомлайн»18 липня 2011 року звернулось до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження та здійснення всіх необхідних дій для повного виконання вищезазначеного судового рішення.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 27 липня 2011 року виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, обґрунтувавши тим, що як додаток до заяви про відкриття виконавчого провадження додається оригінал виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2а-1369/11/2670 від 8 лютого 2011 року, проте до заяви додано інший документ, а саме, виконавчий лист по справі №2а-1369/11/2670 від 7 червня 2011 року.

Постанова про відмову у відкритті провадження винесена Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на підставі положень п.8. ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»від 21 квітня 1999 р., згідно якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи державної податкової служби. У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено вимоги до виконавчого документу. Зокрема, у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з копії виконавчого листа, який додається до позовної заяви та оригінал якого являвся додатком до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укомлайн» про відкриття виконавчого провадження, що направлялась Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, виконавчий лист по справі №1369/11/2670 від 7 червня 2011 року відповідає всім обовязковим вимогам, які визначені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст.11 вищезазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою Позивача є п.8. ч.1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. У постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження також зазначається, що як додаток до заяви про відкриття виконавчого провадження додається оригінал виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2а-1369/11/2670 від 8 лютого 2011 року, проте до заяви додано інший документ, а саме, виконавчий лист по справі №2а-1369/11/2670 від 7 червня 2011 року.

Суд встановив, що до заяви про відкриття виконавчого провадження Позивачем було додано оригінал виконавчого листа саме від 7 червня 2011 року, а не оригінал виконавчого листа від 8 лютого 2011 року, як про це зазначає Головний державний виконавець Мазур Г.І. Очевидно, що Позивач помилково зазначає у своїй заяві не дату видачі виконавчого листа по справі №1369/11/2670, а дату винесення Окружним адміністративним судом м. Києва рішення по даній справі, на підставі якого і було видано виконавчий лист.

Стосовно обґрунтованості винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, то посилаючись на п.8. ч.1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не зазначає жодних підстав, які передбачені законом та які б виключали здійснення виконавчого провадження, а отже суд приходить до висновку, що відмова у відкритті виконавчого провадження є необґрунтованою.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_1 своєю постановою відмовляє у відкритті провадження за виконавчим листом від 7 червня 2011 р., тобто відмовляє у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу, який видано у відповідності до всіх вимог, які передбачені ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушує статтю 7 Закону України Про виконавче провадження, а отже і права та законні інтереси Позивача.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Враховуючи всі обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, Суд дійшов висновку, що Позивачем надано переконливі докази порушення його права у виконавчому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не було надано жодних пояснень та заперечень стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укомлайн».

Керуючись своїм внутрішнім переконанням Суд дійшов висновку, що Відповідачем безпідставно та необґрунтовано винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, а отже позовні вимоги Позивача повинні бути задоволені в повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27 липня 2011 року.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення. Дана скарга подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Головуючий Суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

ОСОБА_2