Справа № 183/4555/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4555/16
№ 2-а/183/151/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Іваненка Кирила Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся з даним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти №6 батальйону №2 УПП у м. Дніпропетровську Іваненка К.В. від 29 липня 2016 ДР № 112516 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 липня 2016 року інспектором роти №6 батальйону №2 УПП у м. Дніпропетровську Іваненком К.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДР № 112516 відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог стоянки та керування транспортним засобом без посвідчення водія та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Вказує, що не вчиняв даного адміністративного правопорушення, а отже і не є суб'єктом вчинення даного адміністративного правопорушення. Так, близько 15 години 30 хвилин 29 липня 2016 pоку, підійшовши до автомобіля ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1, припаркованого на газоні в районі будинку № 67 по вулиці Робочій в м. Дніпропетровську з метою забрати з салону даного автомобіля речі, до позивача підійшли працівники поліції та почали складати постанову про адміністративне правопорушення. В даній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги п. 15.10 ПДР, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме - здійснення стоянки транспортного засобу на газоні, та п.2.1.а ПДР, ч.1 ст.126 КУпАП, а саме при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Вказує, що транспортним засобом не керував, а лише підійшов до автомобіля, який був вже припаркований, з метою забрати з салону деякі речі, водієм він не був, бо автомобілем не керував. В момент вчинення адміністративного правопорушення автомобілем ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 користувався родич дружини позивача - ОСОБА_3, який і зупинився в районі будинку № 67 по вулиці Робочій в м. Дніпропетровськ та пішов по власним потребам.

Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав вимоги позову.

Представники відповідача до судового засідання не з`явились, підстав неявки не повідомили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заперечення проти позову, згідно з якими просили відмовити в задоволенні адміністративного позову. Вказали, що під час патрулювання 29 липня 2016 року відповідачем помічений автомобіль марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, який порушив вимоги пункту 15.10 та 2.1 «а» Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. надалі - Правила), а саме здійснив стоянку на газоні в м. Дніпропетровську по вул. Робоча, біля будинку № 67. При перевірці документів позивач не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Особу водія ОСОБА_1 встановлено за пенсійним посвідченням. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме відсутність посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинюване позивачем, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також, за результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 112516 від 29 липня 2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП. В постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Інспектором патрульної поліції Іваненком Кирилом Володимировичем винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. ст. 33 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та всі позовні вимоги зводяться до порушення норм процесуального права зі сторони відповідача. Позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, під час надання пояснень надав інші свідчення, записані за допомогою засобу відеофіксації.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2016 року інспектором роти №6 батальйону №2 УПП у м. Дніпропетровську Іваненка К.В. (далі - відповідачем) винесено постанову серії ДР № 112516, згідно з якою ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 29 липня 2016 року о 15:30 в м. Дніпропетровську по вул. Робочій, 67, здійснив стоянку ТЗ на газоні п.15.10. ПДР, ч.1 ст.122 КУпАП, при перевірці документів виявилось, що не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, порушення п.2.1.а, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. За означене правопорушення позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Так, ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, постановку на стоянку транспортного засобу на газон саме позивачем. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем не доведено, як доказами у справі, так і не зазначено в наданих суду запереченнях про встановлення посадовою особою факту керування позивачем транспортним засобом. Не надано суду також і факт фіксації правопорушення за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, належності транспортного засобу позивачу або перебування транспортного засобу на праві користуванні саме у позивача.

Крім того, не містить надана суду Постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення. Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, вимоги позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі та призупинення виконання постанови по справі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 162 КАС України, ці повноваження не входять до компетенції адміністративного суду при вирішенні справи по суті.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 - 163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Іваненка Кирила Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 112516 від 29 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду у відповідності до ч.2 ст.171-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Парфьонов