Справа № 825/1481/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1481/16 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к відповідача Кожемяка Ю.М.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

Позивач, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України, звернувся в суд з позовом, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просив визнати неправомірною та скасувати вимогу заступника начальника Державної фінансової інспекції в Чернігівській області Суржик О.Ф. від 01.06.2016 № 25-04-18-14/3649.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.04.2016, Держфінінспекцією в Чернігівській області проведено позапланову ревізію фінансово - господарської діяльності Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за період з 01.01.2015 по 10.03.2016, за результатами якої складено акт від 30.05.2016 № 04-21/07.

В Акті ревізії зафіксовано, що Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України впродовж періоду з 01.01.2015 по 10.03.2016 безпідставно нараховано та зараховано на карткові рахунки пенсій, як внутрішньо переміщеним особам, у загальній сумі 6335384 грн. 48 коп., чим порушено вимоги частини 2 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII.

На підставі зазначених висновків акту ревізії відповідачем надіслано позивачу листом від 01.06.2016 № 25-04-18-14/3649 вимогу щодо усунення виявлених в ході проведення ревізії порушень законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що направляючи позивачу оскаржувану вимогу відповідач діяв в межах своїх повноважень, обґрунтовано та правомірно.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ) встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 310 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), її визначено як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 5 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Також, Положенням передбачено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави (п.п. 5 п.4 Положення).

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Статтею 11 Закону № 2939-XII передбачено, що позапланові виїзні ревізії суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини шостої статті 2 цього Закону порядок проведення Інспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом проведеної відповідачем перевірки була правомірність нарахування та виплати у період з 01.01.2015 по 10.03.2016 пенсійних виплат особам з обмеженими фізичними можливостями, як внутрішньо переміщеним особам, які фактично проживають на неконтрольованій території Донецької області, зареєстрованих у Деснянському районі м.Чернігова та визначення сум здійснених пенсійних виплат.

За наслідками перевірки виявлено, що у зв'язку з тим, що громадяни з обмеженими фізичними можливостями (260 осіб) у довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб подали недостовірну інформацію, тобто не підтверджено факт їх постійного місця проживання у м.Чернігові, управлінням незаконно нараховано та зараховано на карткові рахунки пенсії як внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» державне регулювання та нагляд у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють:

за дотриманням норм цього Закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення;

щодо цільового використання коштів Пенсійного фонду, законності та своєчасності руху коштів накопичувальної системи пенсійного страхування - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, та Рахункова палата.

У той же час, перевірка дотримання законодавства при призначенні, перерахунку та виплаті пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування в силу положень частини другої статті 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не належить до повноважень органу державного фінансового контролю.

Так, Порядок здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 10.01.2007 №1-1.

Згідно з пунктом 1.1. вказаного Порядку він визначає механізм організації та здійснення нагляду структурними підрозділами органів праці та соціального захисту населення, на які покладені функції здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) і виплати пенсій органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 1.3 Порядку встановлено, що нагляд здійснюється за напрямками: а) правильність та своєчасність призначення (перерахунку) пенсій; б) правильність та своєчасність нарахування, виплати та припинення виплати пенсій.

Отже, здійснення контролю за призначенням, перерахунком та виплатою пенсійних виплат знаходиться поза межами повноважень органу державного фінансового контролю, визначених Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Зі змісту пред'явленої органом державного фінансового контролю вимоги щодо усунення встановлених порушень вбачається, що остання не стосується цільового використання коштів Пенсійного фонду, а сформована за результатами ревізії правомірності нарахування та виплати пенсій.

Зазначене свідчить про відсутність у Держфінінспекції повноважень заявляти вимогу про усунення виявлених порушень.

Разом із тим, пунктом 19 Порядку проведення інспектування встановлено, що якщо під час ревізії Інспекцією виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, управління державним майном, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року - скасувати, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу заступника начальника Державної фінансової інспекції в Чернігівській області Суржик О.Ф. від 01.06.2016 № 25-04-18-14/3649.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 27.10.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.