Справа № 822/1234/16
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1234/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представника позивача: ОСОБА_6., представника відповідача: Кундиловської М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 07.06.2016 року.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_5 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої ним було отримано податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2016 року на суму 34795,99 грн. (27700,79 грн. - за податковими зобов'язаннями, 7095,2 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями). З прийнятим відповідачем податковим повідомленням - рішенням № не погоджується, тому просить суд його скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши суду заперечення, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2007 року між ОСОБА_5 (надалі - Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (надалі - Банк) укладено кредитний договір №06/ЕК/2007-840.

Згідно підпунктів 1.1, 1.3 п.1 вказаного договору Банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 5000 доларів США. Кредит надається Позичальнику строком до 30 січня 2009 року включно, зі сплатою за користування Кредитом відсотків з розрахунку 24% річних, що обчислюються виходячи з 360 днів у році.

19 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (надалі - Банк) та ОСОБА_5 (надалі - Позичальник) укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору ПКП №06/ЕК/2007-840 від 01.02.2007 року.

В силу п.1 вказаної угоди, відповідно до ст.ст. 598, 605 Цивільного кодексу України, сторони за цією Додатковою угодою дійшли домовленості про припинення дії Договору шляхом прощення частини боргу за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, неустойкою (штрафом, пенею) 20554,90 доларів США, при умові виконання Позичальником протягом одного дня обов'язку щодо погашення іншої частини заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами в розмірі 6713,87 доларів США.

В подальшому, позивачем отримано повідомлення Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" про те, що відповідно до укладеної Додаткової угоди №1 від 19.09.2013 року до кредитного договору №06/ЕК/2007-840 від 01.02.2007 року було анульовано кредитну заборгованість у розмірі 20554,90 доларів США.

Разом з тим позивача додатково повідомлено, що відповідно до пп. "д" п.164.2.17 Податкового кодексу України у випадку повідомлення платника податків - боржника про анулювання заборгованості, платник податків - боржник самостійно відображає це у річній податковій декларації та сплачує податок з такого доходу.

04.03.2016 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_5 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, та складено Акт №46/17-03/НОМЕР_1 від 04.03.2016 року. На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2016 року на суму 34795,99 грн. (27700,79 грн. - за податковими зобов'язаннями, 7095,2 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Актом перевірки встановлені наступні порушення:

- п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого фізичною особою ОСОБА_5 занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 27700,79 грн.;

- пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України щодо неподання декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

В силу п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Підпунктом 14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм Податкового кодексу України, обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

- отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

- включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

- відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 1020 від 24 грудня 2010 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 46/18784 від 13 січня 2011 року, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Таким чином, суд зауважує, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Оскільки відсотки за пенею, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за Додатковою угодою від 19.09.2013 року №1 до кредитного договору ПКП №06/ЕК/2007-840 від 01.02.2007 року, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, та не були фактично отримані позивачем у жодній із передбачених форм, висновок податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства у цій частині є передчасним.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача.

Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі податкового повідомлення - рішення № від 07.06.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями в сумі 27700,79 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями) - 7095,2 грн..

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв'язку з задоволенням позовних вимог на користь позивача слід присудити 551,20 грн. судового збору сплаченого ним при зверненні з позовом до суду.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 07.06.2016 року №.

Присудити позивачу судові витрати (судовий збір) в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн.20 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2016 року о 09 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер