Справа № 200/15169/16-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2а/200/597/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Осипова Євгена Вадимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05.09.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР № 018470 від 26.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те? що постановою поліцейського патрульної поліції 4 роти 1 батальйону м. Дніпро Осиповим Є.В. серії АР № 018470 від 26.08.2016 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн. Вказаною постановою встановлено, що 26.08.2016 року о 13 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Донецьке шосе, 124 "в" у м. Дніпро, порушив правила дорожнього руху 15.9 "и", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Він вважає вказану постанову протиправною, оскільки під час її винесення були суттєво порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

26.08.2016 року близько 13 год. 20 хв. його дружина ОСОБА_3, керуючи автомобілем "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, припаркувалась біля будинку № 124 "в" по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, він знаходився у вказаному автомобілі в якості пасажира, разом з ними у автомобілі також був його знайомий ОСОБА_4 Після зупинки автомобіля вони всі разом направились до розташованого поблизу ринку. Здійснивши покупки, дружина направилась до салону краси, що розташований поблизу на житловому масиві Лівобережний, 1, а він направився до автомобіля, його знайомий ОСОБА_4 залишився на ринку по своїм справам. Повернувшись до зазначеного автомобіля, він побачив? що біля нього вже знаходився поліцейський патрульної поліції Осипов Є.В., який наголосив, що він порушив правила дорожнього руху п. 15.9 "и", а саме: припаркувався безпосередньо на виїзді з прилеглої території, після чого він надав поліцейському документи для перевірки. На зауваження поліцейського він заперечив, що ніяких правил дорожнього руху він не порушував, вказаним автомобілем не керував та надав письмове пояснення, на яке поліцейський не відреагував та склав зазначену постанову.

Він вважає дану постанову не обгрунтованою, оскільки автомобілем "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у вказаний в постанові час він не керував та правил дорожнього руху не порушував, на момент перевірки документів та складання постанови автомобіль не рухався, а був припаркований біля будинку № 124 "в" по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, а тому він адміністративне правопорушення не вчиняв.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені ним у позові, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість, на підтвердження своїх заперечень надав суду відеозапис зі своєї нагрудної камери, на якому зафіксоване скоєне позивачем адміністративне правопорушення.

Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.08.2016 року інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Осиповим Є.В. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 018470, відповідно до якої 26.08.2016 року о 13 год. 40 хв. в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 124 "в" водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, дане порушення було зафіксоване на камеру 4785, 4524. Зазначеною постановою за скоєння вказаного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. на користь держави. Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування.

Разом з цим, суд вважає, що підстави для скасування вказаної постанови відсутні, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 15.9. «и» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до Правил дорожнього руху України прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;

Частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 246 КУПаП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 247 КУПаП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення Відповідно до ч.1 цієї статті - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст. 251 КУПаП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУПаП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч.2 ст. 258 КУПаП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п"ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частиною першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частиною першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одиннадцятою статті 1й33-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУПаП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ч.2 цієї статті постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 283 - постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В судовому засіданні позивач не заперечував проти того, що належний йому на праві власності автомобіль "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 26.08.2016 року о 13 год. 40 хв. здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території по вул. Донецьке шосе, 124 "в" в м. Дніпро, чим були порушені п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України, проте наполягав на тому, що цим автомобілем керувала його дружина ОСОБА_3, яка припаркувалась біля будинку № 124 "в", а він знаходився у вказаному автомобілі в якості пасажира і після відвідування ринку він повернувся до автомобіля, який відкрив та поклав у нього покупки, у цей час до нього звернувся поліцейський та повідомив, про порушення ним правил дорожнього руху..

Разом з цим, позивачем не надано будь-яких доказів в обгрунтування зазначених тверджень та позовних вимог, в тому числі наявності у нього дружини, яка б мала водійське посвідчення на право керування транспортними засобами та керувала вказаним автомобілем при зазначених ним вищевказаних обставинах.

Натомість, відповідачем - інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Осиповим Є.В. в обгрунтування своїх заперечень проти позову надано суду відеозапис з його нагрудної відеокамери, який був оглянутий судом в судовому засіданні при розгляді даної справи. При цьому із відеозапису вбачалося, що дійсно належний позивачеві автомобіль "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 26.08.2016 року о 13 год. 40 хв. здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території по вул. Донецьке шосе, 124 "в" в м. Дніпро, чим були порушені п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України. Із відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1, підійшовши до вказаного автомобіля, відкрив його і знаходячись на водійському сидінні, надав інспектору поліції Осипову Є.В. пояснення щодо обставин зупинення зазначеного автомобіля у вказаному місці, при цьому він пояснив, що автомобіль перебуває на цьому місці лише 5 хвилин та просив обмежитись усним зауваженням і лише в ході написання ним письмових пояснень та складання відповідачем постанови почав наполягати на тому, що автомобілем керувала його дружина, яка припаркувала його у невстановленому місці.

Крім того, зазначені твердження не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки як зазначено у ст. 122 КУПаП, суб'єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Судом же встановлено, що власником автомобіля "CHEVROLET" моделі "AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є саме позивач ОСОБА_1, відносно якого і була винесена відповідачем постанова про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУПаП.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те? що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі як необгрунтовані.

На підставі викладеного, ст. ст.11, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції Осипова Євгена Вадимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі.

Постанова в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева