Справа № 2а-73/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м.Київ К/800/41456/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Підволочиської селищної ради, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Підволочиської селищної ради від 29 серпня 2012 року №716 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення гр.ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про незаконність оскаржуваного рішення та про порушення його прав, оскільки у нього вилучили частину належної йому земельної ділянки без його згоди. Зазначав, що після смерті у 1987 році його батька ОСОБА_5, його майно успадкувала дружина померлого, а мати позивача - ОСОБА_6, котра померла у 2009 році. Його батькові належав будинок та земельна ділянка. Виконком Підволочиської селищної ради у 1970 році виніс рішення, яким дозволив будівництво будинку ОСОБА_7- на земельній ділянці його батька і таким чином, на одній ділянці розташувалися два будинки із двома номерами: №26 та №28. Після смерті у 2010 році ОСОБА_7 його майно успадкували дві доньки - треті особи у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2013 року, провадження у справі зупинено до розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 02 листопада 2011 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскільки постанова Солом'янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2011 року не набрала законної сили і результати її перегляду в апеляційному порядку не можуть бути підставою визнання чи не визнання протиправним оскаржуваного в даній справі рішення Підволочиської селищної ради, відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є оскарження рішення Підволочиської селищної ради від 29 серпня 2012 року №716 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення гр.ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_4 у спільну сумісну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», яким надано дозвіл гр.ОСОБА_3 і гр.ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність орієнтовною площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2

Предметом позовних вимог у справі №2-а-5245/11 за позовом ОСОБА_4 до Підволочиської селищної ради, третя особа - ОСОБА_2, є визнання протиправним та скасування рішення Підволочиської селищної ради від 08 червня 2010 року №2603 «Про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2.», відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 площею 0,1054 га в АДРЕСА_1; передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1054 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1.

За результатами розгляду даного позову постановою Соломянського районного суду м.Києва від 02 листопада 2011 року у справі №2-а-5245/11 позов ОСОБА_4 задоволено.

На момент розгляду справи у суді першої інстанції вказане рішення ще не набрало законної сили, оскільки ОСОБА_2 подано до Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Вищевказана норма передбачає обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов'язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

З урахуванням пов'язаності справ не неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №2-а-5245/11, колегія суддів вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №2-а-5245/11.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді