Справа № 804/3797/16
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 рокусправа № 804/3797/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійсним та скасування рішення, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в :

В червні 2016 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (далі - ПАТ «ДМК ім. Ф.Е.Дзержинського») звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просило:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20114 від 16.12.2015 року;

- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600575/1 від 16.12.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 29.04.2015 року між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е.Дзержинського» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компанія» (Російська Федерація) (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №15-0835-12, за умовами якого продавець зобов'язався передати товар покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Згідно додатку №11 від 29.10.2015 року до вказаного контракту продавець зобов'язався поставити ПАТ «ДМК ім. Ф.Е.Дзержинського» товар - залізорудний концентрат в кількості 60000 тон за ціною 2092,35 рублів РФ за одну тону, на умовах поставки: DAP - станція Соловей/Тополі (Інкотермс-2010).

Для митного оформлення товару ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» було подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію форми ДМВ-1 №110010000/2015/023105 від 16.12.2015 року.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем, згідно графи 44, разом з МД надано наступні документи:

- контракт №15-0835-12 від 29.04.2015 року;

- додаток №11 від 29.10.2015 року до контракту №15-0835-12 від 29.04.2015 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №БЕЛ00467 від 14.11.2015 року разом з додатком до нього;

- рахунок-фактура (інвойс) №БЕЛ00506 від 23.11.2015 року разом з додатком;

- рахунок-фактура (інвойс) №БЕЛ00534 від 30.11.2015 року разом з додатком;

- рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця б/н від 13.11.2015 року;

- висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 08.12.2015 року;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) за №2720 від 30.11.2015 року, №2721 від 24.11.2015 року, від 25.11.2015 року №2721, від 02.12.2015 року №2721;

- сертифікати про походження товару форми СТ-1 від 10.12.2015 року за №№ RUUA 5607539, RUUA 5607540, RUUA 5607541, RUUA 5607542;

- відомості про відстань перевезень від 02.10.2015 року;

- сертифікати якості №170 від 13.11.2015 року, №174 від 23.11.2015 року, №177 від 29.11.2015 року;

- заяви товариства, подання яких передує митному оформленню товарів і транспортних засобів за вх. №№04-50-66-51/1/695 від 07.12.2015 року, 04-50-66-51/1/701 від 10.12.2015 року, 04-50-66-51/1065 від 04.12.2015 року;

- копія митної декларації (МД) країни відправлення №10101100/301015/0001384 від 30.10.2015 року.

Згідно поданої ВМД позивач самостійно визначив митну вартість імпортованого товару - за основним методом (за ціною контракту) відповідно до ст.58 Митного кодексу України (далі - МК), а саме: у розмірі - 2092,35 рублів РФ за одну тону.

Проте, під час проведення перевірки документів, наданих для митного оформлення митним органом було встановлено, що надані декларантом документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК, п.2, п.3 ст.53 МК, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 16.12.2015 року №062Д/3496, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений п.3 ст.53 МК та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 МК.

У зв'язку з на ненадання декларантом витребуваних документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару, митним органом прийнято рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару № 110010000/2015/600575/1 від 16.12.2015 р., відповідно до якого митну вартість Товару визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України за наявною у митного органу інформацією щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються за прямим контрактом (МД від 13.03.2015 р. № 110010000/2015/020288 № 110010000/2015/020301) скоригована відповідно до положень п.5 ст. 59 МК України в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт, умови поставки) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданим декларантом сертифікатами якості та розрахована і визначена на рівні 2,9064 руб. РФ/кг (метод 2ґ). (а.с.23-25).

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про визначення митної вартості товару, за вантажною митною декларацією було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови № 110010000/2015/20114 від 16.12.2015 р. (а.с. 20-22)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Дніпропетровська митниця ДФС мала достатні правові підстави коригувати митну вартість імпортованого товару, оскільки позивачем не було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товару, не було надано документи, підтверджуючі оплату за отриманий товар, документи щодо ціноутворення перевезення товару. У митного органу була наявна інформація про ввезення ідентичного товару у цей же період, по значно вищій ціні, що свідчить про ввезення товару на митну територію України по значно заниженій митній вартості, яка не відповідає наявним у митниці даним.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Натомість, у відповідності до чинного законодавства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен діяти лише у межах повноважень та на підставах, визначених законом.

Враховуючи аналіз приведених вище норм права, підставою для проведенню дій по коригуванню митної вартості товару можуть слугувати лише обґрунтовані сумніви митного органу в правильності визначення декларантом митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, Дніпропетровська митниця ДФС дійшла висновку про відмову у митному оформленні імпортованого товару з огляду на наступне.

Зовнішньоекономічний контракт від 29.04.2015 року №15-0835-12 з додатком до нього №11 від 29.10.2015 року, є непрямим контрактом, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Втім, він був задекларований позивачем за кодом 4100. А згідно Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.

Продавцем товару відповідно до цього контракту є ТОВ «Русская горно-металлургическая компанія», а відправником товару відповідно до гр. 2 МД №110010000/2015/023105 вказане ВАТ "Стойленский ГОК". Втім, позивач не надав договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається в пакеті документів, приєднаних до ЕМД.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2092,35 руб. РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 25,98 руб. РФ/т за 1% Fe долі в пропорції.

Згідно п.6.1 зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12 оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначені специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 29.10.2015 року №11, згідно із яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.

Станом на дату подачі ВМД від 16.12.2015 року №110010000/2015/023105 оплата за товар ввезений за залізничними накладними ЦІМ УМВС від 14.11.2015 року №20660062, від 23.11.2015 року №20703851, від 30.11.2015 року №20741316 вже повинна бути здійснена. Проте, товариство не надало митниці будь-яких банківських платіжних та бухгалтерських документів, а це унеможливило підтвердження заявленої митної вартості як ціни, що фактично сплачена, з урахуванням положень ч.4 ст.58 МК.

Також, до митного оформлення позивачем були надані рахунки-фактури: від 14.11.2015 року №БЕЛ00467, відповідно до якого вартість товару визначена на рівні 2094,95 руб. РФ/т, від 23.11.2015 року №БЕЛ00506 - на рівні 2110,54 руб. РФ/т, від 30.11.2015 року №БЕЛ00534 - на рівні 2092,35 руб. РФ/т. Відповідачем встановлено, що вміст Fe позивачем не зазначений, а на підтвердження вмісту Fe надано сертифікати якості №№170, 174, 177. Натомість в сертифікаті якості №177 вміст Fe визначено на рівні 66%, проте в рахунку-фактурі від 29.11.2015 року база заліза визначена на рівні 0%, що не відповідає відомостям сертифікату, на який є посилання в рахунку.

Зазначені рахунки-фактури виставлені ТОВ "Русская горно-металлургическая компания" в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12 на умовах поставки DAP ст. Соловей/Тополі. Також до документів митного оформлення позивачем надані рахунки-фактури від 13.11.2015 року, від 23.11.2015 року, від 29.11.2015 року від виробника товару - ВАТ "Стойленский ГОК", виставлені в рамках контракту №15-04-29 (дата не визначена), додатку від 27.10.2015 року №16, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі на рівні 1450 руб. РФ/т при різному вмісті Fe.

З урахуванням таких відомостей, відповідач прийшов до висновку, що невідповідність даних про вміст Fe є суттєвою для обчислення ціни товару, адже вона розраховується залежно від вмісту Fe. При цьому позивач не надав до митного оформлення ані контракту №15-04-29, ані додатку до нього від 27.10.2015 року №16.

Також за поясненнями відповідача вищевказані рахунки-фактури виробника товару не містять умов поставки, не завірені підписом та печаткою підприємства, що їх видало. Ці рахунки ідентифікуються лише вагою та містять ціну товару, визначену в залежності від вмісту Fe. При цьому вміст Fe в рахунках контрактоутримувача та виробника відрізняється, а договір із третіми особами, що пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається №15-04-29 (дата не визначена), додатку від 27.10.2015 року №16, до митниці не надавався. Тому, зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення відповідачем заявленої митної вартості товару.

Крім того, відповідачем було встановлено, що як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. А відповідно до Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.

За п.2 вищезазначеного Положення, цим Положенням встановлюється обов'язкове проставляння на транспортних та комерційних документах (перевізні документи) печаток та штампів митних органів держав СНД при вивозі товарів, а також митних органів держав СНД в місцях перетину митних кордонів при переміщенні товарів автомобільним, залізничним, авіаційним, водним видами транспорту та при змішаному переміщенні.

Таким чином, відповідач прийшов до висновку, що до митного оформлення декларантом надано інші документи, ніж ті, що стали підставою для митного оформлення товару.

За умовами контракту від 29.04.2015 року № 15-0835-12, додатку від 27.10.2015 року № 16, поставка товару визначена за умовами - DAP ст. Соловей/Тополі. А зазначені умови поставки передбачають наявність у продавця витрат на доставку товару до місця призначення на кордоні України. Відповідачем встановлено, що рахунки виробника товару не містять відомостей стосовно умов поставки, отже вартість товару у зазначеному рахунку розраховується на умовах EXW.

Відповідно п.10 ст.58 МК складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.

Оскільки ПАТ "ДМКД" надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, вартості зазначеного товару відповідно до таких умов, необхідне надання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Документи, визначені п.2.6 ст.53 МК, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів позивачем надано не було.

Враховуючи виявлені розбіжності (невідповідності) у поданих документах та ненадання позивачем документів на підтвердження заявленої ним митної вартості за основним методом, Митний орган дійшов обґрунтованого висновку про відсутність можливості визначення митної вартості товар за основним методом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 24 жовтня 2016 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов