Справа № 2а-8318/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 вересня 2011 року 09:34 № 2а-8318/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Паньків В. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства Міністерства оборони України "Українська авіаційна транспортна компанія"
до Державної податкової інспекції у Подільському районі м.Києва
проскасування повідомлення - рішення № 2/0 від 22.12.2010 року
від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07.09.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія»(надалі по тексту Позивач), звернувся з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва (надалі по тексту Відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення №2/0 від 22.12.2010 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення №2/0 від 22.12.2010 р. в частині застосованих штрафних санкцій - 41 173,60 грн. винесено Відповідачем незаконно, оскільки розмір зазначених штрафних санкцій, порядок їх нарахування був передбачений Законом «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», який втратив чинність з набуттям чинності Податковим кодексом України. При цьому Податковим кодексом України не передбачено, в якому розмірі мають стягуватися штрафні санкції за порушення, вчинені до набрання ним чинності. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що під час перевірки Позивача було виявлено порушення пп. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181 із змінами та доповненнями, підприємством при заповненні рядка 28.2 декларації «Загальна сума помилки (позитивне значення)»у сумі 823 472,0 грн. не визначено суму штрафу в розмірі 5%, нараховану платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки (рядок 28 податкової декларації з ПДВ).

Відповідач наполягає на відмовлені в задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва було проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку декларації з податку на додану вартість Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія»поданою за травень 2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 08.12.2010 р. за № 2147-15/228 (надалі по тексту Акт перевірки).

Під час перевірки встановлено порушення п. 17.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181 із змінами та доповненнями, підприємством при заповненні рядка 28.2 декларації «Загальна сума помилки (позитивне значення)»у сумі 823 472,0 грн. не визначено суму штрафу в розмірі 5%, нараховану платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки (рядок 28 податкової декларації з ПДВ).

На підставі даного акту перевірки, ДПІ у Подільському районі м. Києва було прийняте податкове повідомлення-рішення №2/0 від 22.12.2010 р., яким позивачу визначено штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у сумі 41 173,60 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, Державним підприємством Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», у порядку апеляційного узгодження сум податкових зобов'язань, було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення до ДПА у м. Києві, за результатами якої прийняте рішення №2182/10/25-114 від 04.03.2011 р. про залишення податкових повідомлень-рішень від 21.03.2011 р. №/0, без змін, скаргу - без задоволення.

Також Позивачем було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення до ДПА України, за результатами якої прийняте рішення №9241/6/25-0515 від 19.05.2011 р. про залишення податкових повідомлень-рішень від 21.03.2011 р. №/0, без змін, скаргу - без задоволення.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

В судовому засіданні досліджено податкову Декларацію з податку на додану вартість за травень 2010 р. подану Позивачем до ДПІ у Подільському районі м. Києва у рядку 8.1 «самостійно виправлення помилки, що міститься в раніше поданій податковій декларації»було зазначено суму 823472,00 грн.

Поте в рядку 28 вищезазначеної декларації «сума штрафу, нарахована платником самостійно у звязку з виправленням помилки»відсутні сума штрафу у звязку з виправленням помилки.

Порядок виправлення платником податку помилок, самостійно виявлених ним у показниках раніше поданої податкової декларації, регламентований пунктом 5.1. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181 (надалі по тексту Закон №2181).

Відповідно до зазначеної норми Закону № 2181 якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Згідно з п.17.2 ст.17 Закону №2181-111 платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подасться за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Відповідно до п.5.6 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. №166 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 липня 1997 р. за №250/2054) та у редакції наказу від 15 червня 2005 р. №213, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005 р. за №702/10982, (далі - Порядок) коригування податкових зобов'язань на основі попередніх звітних періодів відображається у рядку 8. При заповненні цього рядка обов'язковим є подання додатка 1 до податкової декларації.

У рядку 8.1 відображається сума податку, яка збільшує або зменшує суму податкового зобов'язання в результаті самостійного виправлення платником помилки, що міститься в раніше поданій податковій декларації.

У рядку 8.2 відображаються суми збільшення податкових зобов'язань, що виникають у зв'язку із нецільовим використанням товарів, увезених у пільговому режимі.

У рядку 8.3 відображається збільшення або зменшення податкових зобов'язань, що здійснюється відповідно до пункту 4.5 статті 4 Закону.

У рядку 8.4 відображаються інші випадки збільшення (зменшення) податкових зобов'язань.

Формою податкової декларації з ПДВ передбачено відображення самостійно нарахованого штрафу за заниження в попередніх податкових періодах податкових зобов'язань з ПДВ в рядку 28.

Підпунктом 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181-111 визначено, що у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, визначеними у підпункті "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний (крім випадків, коли податкова декларація не приймається всупереч нормам цього Закону) сплатити штраф у розмірі п'яти відсотків суми донарахованого податкового зобов'язання, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно з пунктом 5 Наказу ДПА України від 23.12.2010р. №1001 про затвердження Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної служби (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.01.2011р. за № 10/18748), скарги платників податків на податкові повідомлення-рішення або будь-які інші рішення органу державної податкової служби, які отримані відповідним органом державної податкової служби або надіслані поштою до органів державної податкової служби до дня набрання чинності Податковим кодексом України, розглядаються у порядку, чинному до набрання чинності цим Кодексом.

З аналізу вищезазначених норм Закону та матеріалів справ вбачається, що Позивач повинен був сам визначити суму штрафу в розмірі 5%, нараховану самостійно у зв'язку з виправленням помилки (рядок 28 податкової декларації з ПДВ).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог в частині щодо скасування податкового повідомлення-рішення №2/0 від 22.12.2010 р. - відсутні, а отже позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу Позивача на те, що спірні правовідносини виникли в грудні 2010 р. на час дії Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181, а отже застосовується законодавство, що діяло на той час, тому що Податковий кодекс України набрав чинності з 01.01.2011 р.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук