Справа № 2а-7744/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2011 року № 2а-7744/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. розглянувши в письмовому провадженні

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-агропромислова компанія"
до за участіДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Прокуратури міста Києва
проскасування рішення від 19.04.2011 року

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгово-агропромислова компанія»звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2011 року №/0, прийняте Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене ДПІ у Шевченківському районі м. Києва із порушенням чинного законодавства України, ґрунтується на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.

В матеріалах справи наявні заперечення проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що проведеною перевіркою було встановлено порушення позивачем пп.7.2.3, п. 7.2 та пп.7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», який був чинний на момент здійснення правовідносин та укладення угоди.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрторгагроком»з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум з податку на додану вартість в частині нарахування податкового кредиту по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперія-Трейд», ТОВ «Промтек-Холдінг», ТОВ «Антарес Р»за грудень 2007 р. по листопад 2009 р., правильності обчислення та достовірності заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 р. та березень, квітень 2010 р.

За результатами перевірки складено акт від 06.04.2011 р. за № 58/07-214/30212588 (надалі по тексту Акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Укрторгагроком»в грудні 2007 року було завищено відємне значення в розмірі 3 397 405,00 грн., за даними перевірки позитивне значення в грудні 2007 року становить 13103,00 грн., в січні 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 657 174,00 грн., в лютому 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 1 361 687,00 грн., за даними перевірки позитивне значення в лютому 2008 року становить 258,00 грн., в березні 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 1 223 126,00 грн., в квітні 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 820 375,00 грн., в травні 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 363 024.00 грн., в липні 2008 року було завищено відємне значення в розмірі 12 107,00 грн., в серпні 2008 року було завищено відємне значення в розмірі 75 170,00 грн., в серпні 2008 року було завищено від'ємне значення в розмірі 75 170,00 грн., в листопаді 2008 року було завищено відємне значення в розмірі 297 589,00 грн., в грудні 2008 року було завищено відємне значення в розмірі 459 332.00 грн., в січні 2009 року було завищено відємне значення в розмірі 222 273.00 грн.. в лютому 2009 року було завищено відємне значення в розмірі 222 273,00 грн., в лютому 2009 року було завищено відємне значення в розмірі 518 046,00 грн., березень 2009 року було завищено від'ємне значення 518 046,00 грн., в квітні 2009 року було завищено від'ємне значення в розмірі 791 437,00 грн., в травні 2009 року було завищено від'ємне значення в розмірі 797 418,00 грн., в жовтні будо завищено від'ємне значення в розмірі 635 500,00 грн., в листопаді 2009 року було будо завищено від'ємне значення в розмірі 1 676 500,00 грн., в грудні 2009 року було завищено від'ємне значення в розмірі 3 989 890,00 грн., в березні 2010 року було завищено від'ємне значення в розмірі 6 143 638,00 грн., в квітні 2010 року було завищено від'ємне значення в розмірі 2 699 304,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.7.2.3, п. 7.2 та пп.7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість».

Не погоджуючись з винесеним Актом перевірки позивач оскаржив його до начальника ДПІ у Шевченківського районі м. Києва

На підставі даного акту перевірки, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва було прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.04.2011 р. №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 12 795 888,51 грн.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Промтек-Холдінг»(Продавець) було укладено договір №17 від 27.11.2007 р. (надалі по тексту Договір №17). У відповідності до даного договору Позивач купив сільськогосподарську продукцію (горіх волоський та насіння гарбуза) на загальну суму 20 384 430,70 в тому числі ПДВ - 3 397 405,12 грн., що підтверджується видатковими накладними за грудень 2007 р.

Крім того, у відповідності до вищезазначеного договору Позивач купив та отримав сільськогосподарську продукцію (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 3 943 047,60 грн. в тому числі ПДВ 657 174,60 грн., що підтверджується видатковими накладними за січень 2008 року. На повну кількість отриманої продукції продавцем було виписано Позивачу податкові накладні на загальну суму ПДВ 657 174,60 грн.

У відповідності до Договору №17 Позивач придбав та отримав сільськогосподарську продукцію (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 8 170 126,14 грн. в тому числі ПДВ - 1 361 687,69 грн., Відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за лютий 2008 року. На повну кількість отриманої продукції продавцем було виписано Позивачу податкові накладні на загальну суму ПДВ 1 361 687,69 грн.

Також, Позивачем у відповідності до Договору №17 було придбано та отримано сільськогосподарську продукцію (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 7 338 756,72 грн. в тому числі ПДВ 1 223 126,12 грн. Відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за березень 2008 року. На повну кількість отриманої продукції продавцем було виписано Позивачу податкові накладні на загальну суму ПДВ 1 223 126,12 грн.

На виконання договору № 17 від 27.11.2007 року ТОВ «Промтек-Холдінг»продав та відвантажив, а Позивачем було придбано та отримало сільськогосподарську продукцію (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 4922248,74 грн. в тому числі ПДВ - 820 374,79 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за квітень 2008 року.

Відповідно до Договору №17 ТОВ «Промтек-Холдінг»продав та відвантажив, а позивачем куплено та отримано сільськогосподарську продукцію (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 2 178 148,92 грн. в тому числі ПДВ - 363 024,82 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за травень 2008 року.

Також судом встановлено, що у відповідності до даного договору, позивачем у наступні періоди було отримано від ТОВ «Промтек-Холдінг»наступну сільськогосподарську продукцію: (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 2 178 148,92 грн. в тому числі ПДВ - 363 024,82 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за травень 2008 року; (сливи свіжі) на загальну суму 72 641,40 грн. в тому числі ПДВ - 12 106,90 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковою накладною № 266/79 від 22.07.2008р.; (шипшина сушена, горіх волоський, яблука свіжі) на загальну суму 451 020,66 грн. в тому числі ПДВ - 75 170,11 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними №276/112 від 01.08.2008 р. та №283/67 від 08.08.2008р.

Зобовязання сторін за Договором №17 були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується податковою накладною, видатковими накладними, платіжними дорученням та випискам з банківських рахунків (копії даних документів залучені до матеріалів справи).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Довідка з ЄДР від 28.04.2011 р. з якої вбачається, що ТОВ «Промтек-Холдінг»було зареєстровано 10.05.2007 р. та станом на 17.11.2009 р. не було ліквідовано

Отже, на час здійснення укладання Договору №17 та поставок сільськогосподарської продукції на протязі 2007р. 2008 р. ТОВ «Промтек-Холдінг»не було визнано банкрутом та не було ліквідоване.

Між Позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес Р»(Продавець) було укладено договір №01/10-08 від 01.10.2008 року (надалі по тексту Договір №01/10-08). У відповідності до даного договору Позивач купив сільськогосподарську продукцію на загальну суму 15 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ - 2 500 000,00 грн.

Судом встановлено, що у відповідності до Договору №01/10-08, позивачем у наступні періоди було отримано від ТОВ «Антарес Р»наступну сільськогосподарську продукцію: (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 1 785 537,96 грн. в тому числі ПДВ - 297 589,66 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за листопад 2008 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 2 755 995,00 грн. в тому числі ПДВ 459332,50 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за грудень 2008 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 1 333 635,66 грн. в тому числі ПДВ - 222 272,60 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за січень 2009 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 3 108 279,06 грн. в тому числі ПДВ - 518 046,51 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за лютий 2009 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 5 631 381,66 грн. в тому числі ПДВ - 938 563,61 грн., завантаження продукції підтверджується видатковими накладними за березень 2009 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 4 748 624,58 грн. в тому числі ПДВ - 791 437,43 грн., завантаження продукції підтверджується видатковими накладними за квітень 2009 року; (шипшина сушена, чорнослив сушений, горіх волоський, насіння гарбуза, тощо) на загальну суму 4 784 508,30 грн. в тому числі ПДВ - 797 418,05 грн., завантаження продукції підтверджується видатковими накладними за травень 2009 року; (насіння гарбуза) на загальну суму 1 165 500,00 грн. в тому числі ПДВ - 194 250,00 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковою накладною № 139 від 01.07.2009р. за липень 2009 р.

Зобовязання сторін за Договором №01/10-08 були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується податковою накладною, видатковими накладними, платіжними дорученням та випискам з банківських рахунків (копії даних документів залучені до матеріалів справи).

Крім того, між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Торгова компанія «Імперіал-Трейд»(Продавець) було укладено договір №12/10-09 від 12.10.2009 (надалі по тексту Договір №12/10-09). У відповідності до даного договору Продавець був зобовязаний поставити Покупцю товар у відповідності до Специфікації.

У відповідності до Договору №12/10-09, позивачем у наступні періоди було отримано від ТОВ «Торгова компанія «Імперіал-Трейд»наступну сільськогосподарську продукцію: в жовтні 2009 року придбано (горіх волоський та насіння гарбуза) на загальну суму 3 813 000,06 грн. в тому числі ПДВ - 635 500,01 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за жовтень 2009 року.; в листопаді 2009 року придбано (горіх волоський та насіння гарбуза) на загальну суму 10 059 001,08 грн. в тому числі ПДВ - 1 676 500,18 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за листопад 2009 року; в грудні 2009 року отримано (горіх волоський та насіння гарбуза) на загальну суму 23 939 347,26 грн. 26 в тому числі ПДВ - 3 989 891,21 грн., відвантаження продукції підтверджується видатковими накладними за грудень 2009 року;

Поруч з тим, протоколи допиту свідків не є допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, згідно з положеннями ст.323 Кримінально-процесуального кодексу України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. При цьому, згідно ст.76 КАС України, пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 26.10.2010 р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносно службових осіб ТОВ «Інтерагроінвест»(Позивача).

Отже, виходячи з вищенаведеного, на час розгляду даної справи не встановлено наявність умислу у директора Товариства на укладення вищезазначених угод, спрямованих на ухилення від сплати податків.

А також суд зазначає, що на час проведення перевірки та на час розгляду справи Відповідачем не надано переконливих доказів про те, що ТОВ «Антарес Р», ТОВ «Торгова компанія «Імперіал-Трейд» та ТОВ «Промтек-Холдінг»- ліквідовано або припинено підприємницьку діяльність під час укладання вищезазначених договорів з Позивачем.

Зокрема, в акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагента позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобовязань, винесення вироків посадовим особам підприємств, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені, як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Як зазначено Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби, процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:

1. Встановлення факту здійснення господарської операції.

2. Встановлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції.

3. Встановлення звязку між фактом придбання товарів (послуг) спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

4. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Законом, що визначає платників податку на додану вартість, обєкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету є Закон України Про податок на додану вартість.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України Про податок на додану вартість, податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 10.1 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість»особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахуванню) до бюджету є: платники податку, визначені у статті 2 цього Закону.

Згідно вимогам п. 1.3 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість»платник податку особа, яка згідно з цим Законом зобовязана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка ввозить (пересилає) товари на митну територію України.

Судом залучено до матеріалів справи: копії видаткових накладних; копії податкових накладних; копії платіжних доручень за перевіряємий період та копії виписок з банківських рахунків.

Згідно з п.п. 7.4.1. п.7.4 ст.7 цього ж Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.4.5. п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.2.3 п. 7.2 ст.7 цього ж Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, при цьому платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

З заперечень, які подані відповідачем та наявної в матеріалах справи копії акту перевірки, судом встановлено, що під час проведення перевірки податковим органом предметом дослідження перевіряючих були лише декларації з податку на додану вартість з розшифровками податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагента та дані «АІС співставлення ПЗ та ПК», при цьому будь-яких відомостей, в тому числі і податкових накладних на підставі яких позивачем у перевіряємому періоді віднесено суми до податкового кредиту, податковим органом при здійсненні перевірки не витребовувалось.

В матеріалах справи містяться докази виконання сторонами умов договору в повному обсязі.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення Позивача та установчі документи з яких вбачається, що одним із основних видів діяльності Позивача є закупівля сільськогосподарської продукції з її подальшим перепродажем, переважно на експорт.

Крім того, судом встановлено, що продукція, яка закупалась у ТОВ «Промтек-Холдінг», ТОВ «Антарес-Р»та ТОВ «Торгова компанія «Імперіал-Трейд»у грудні 2007р. - грудні 2009р. була експортована Позивачем за межі України.

А саме, наприкінці 2007 року Позивач здійснював експорт продукції згідно контрактів №1-11/07 від 15.011.2007р. та №2-11/-07 від 27.11.2007р., укладених із підприємством «ОСОБА_1 Моро». Для забезпечення транспортування продукції Позивачем було укладено договори на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2007р. та від 03.12.2007р. із ПП «Автотрансконтейнер», забезпечення митного оформлення вантажів Позивача здійснювала філія «Ніка Транс»ТОВ «Укртрансінтер»на підставі договору №21-07/Н від 15.11.2007р. Також, для зберігання продукції Позивач мав у своєму розпорядженні складські приміщення, що підтверджується договорами від 30.10.2007р. №5, укладеному із ТОВ «Зени Пен ЛТД»та від 01.12.2007р., укладеному із ПП «Насіння Черкащини».

В 2008 році Позивач здійснював експорт сільськогосподарської продукції, придбаної у вищезазначених підприємств, на підставі контракту від 04.08.2008р. №95, укладеному між Позивачем та ТОВ «ІмпЕкс-СПБ»(Росія), контрактів №12 та 13 від 09.09.2008р., укладених між Позивачем та підприємством «ОСОБА_2 ЛЛП»(Великобританія), контракту №17 від 17.09.2008р., укладеному із ТОВ «Імпекс»(Росія), контракту №10/11 від 10.11.2008р., укладеному із фірмою «Банджоні до»(Республіка Сербія), контракту №11 від 11.11.2008р., укладеному із фірмою ЄТ «Джиилі-Сой-Джихангір Ібрям»(Болгарія), контракту №14 від 14.11.2008р., укладеному із фірмою «Бревіс»Лтд (Болгарія). Декларування та митне оформлення експортованої продукції, окрім раніше згадуваних договорів, здійснювалось на підставі договорів про декларування товарів та інших вантажів, що перетинають кордон України №5 від 01.12.2008р. та №121 від 24.11.2008р. Також, Позивач у 2008 році користувався складськими приміщеннями на підставі договорів оренди б.н. від 10.05.2008 р., №01/10/1 від 01.10.2008р., б.н. від 01.10.2008р., №11 від 08.09.2008р. та №11 від 30.12.2008р.

В 2009 році підприємство Позивача здійснювало експорт сільськогосподарської продукції, придбаної у вищезазначених підприємств, на підставі контрактів №10/06 від 10.06.2009 р., №09/10 від 09.10.2009р. та №14/10 від 14.10.2009р., укладених із W.J. Grain LTD (Угорщина), контракту №1 від 12.10.2009р., укладеному із підприємством «Ріттан Кепітал»(ПАР), контрактів №17/11 від 17.11.2009р. та 20/11 від 20.11.2009р., укладених із ТОВ «Імпекс»(Російська Федерація), контракту №28/12 від 28.12.2009р., укладеному із підприємством «Уніперсонали»(Італія). 22 жовтня 2009р. підприємством Позивача було також укладено договори оренди двох транспортних засобів, для перевезення вантажів. 08 грудня 2009 р. також було укладено новий договір доручення №15-09/Н на декларування та митне оформлення товарів що експортуються із філією «Ніка Транс»ТОВ «Укртрансінтер». Зберігання продукції у 2009 році також відбувалось у найманих складських приміщеннях на підставі договорів оренди та суборенди №2-К/2009-2/12-К/2009-1 від 01.05.2009р., №01/01/4 від 01.01.2009р., №60 від 10.0.2010р., б.н. від 14.08.2009р., б.н. від 07.10.2009р. та №04/12 від 04.12.2009р.

Позивач зазначає, що постачання придбаної у ТОВ «Промтек-Холдінг», ТОВ «Антарес-Р»та ТОВ «Торгова компанія «Імперіал-Трейд»продукції на експорт у 2007-2009 роках підтверджується, зокрема, наступними документами: міжнародними товарно-транспортними накладними, вантажними митними деклараціями, інвойсами та іншою супровідною документацією. Такі документи, як міжнародні товарно-транспортні накладні та митні декларації мають відбитки митниць про митне оформлення та перетин кордону вказаною продукцією, що однозначно свідчить про реальну наявність продукції, яка закуповувалась підприємством Позивача та в подальшому постачалась на експорт.

Копії вищезазначених документів Судом було оглянуто та залучено до матеріалів справи.

Крім того п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»платника податку визначено як особу, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Пунктом 10.2 ст. 10 цього ж Закону платники податку, визначені у пп. "а", "в", "г", "д" п. 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 №166, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації з ПДВ. Дані, наведені в декларації, повинні відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, отже, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що податковим органом не було використано наданих йому законодавством можливостей для встановлення факту правомірності віднесення позивачем сум до податкового кредиту.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи, позивачем у перевіряємих періодах належним чином та у встановленому законом порядку подавалась податкова звітність, зокрема декларації з податку на додану вартість та розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, при цьому жодних зауважень з приводу відсутності податкових накладних, на підставі яких у перевіряємому періоді позивачем віднесено суми сплаченого ПДВ до податкового кредиту, чи невідповідності таких накладних встановленим вимогам у податкового органу відсутні.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання про безпідставність висновків податкового органу про неможливість віднесення до податкового кредиту сум сплаченого ПДВ в разі не сплати контрагентом податкових зобовязань, а тому податкове повідомлення-рішення від 19.04.2011 року №/0 підлягає скасуванню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог. Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.04.2011 року №/0 прийняте Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук