Справа № 815/4983/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року 13год.00хв. м. Одеса Справа № 815/4983/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Іванова Е.А.

за участю: секретар Сакара М.М., представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Алієва А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Алієва А.Т. від 18 вересня 2015року: про відкриття виконавчого провадження № 48968626; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48968626; постанову про закінчення виконавчого провадження № 48968626, зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийняти рішення про зняття арешту з майна позивача та оголошення заборони на його відчуження, а саме на автомобіль Volkswagen LT 35 1999 р/в д/з НОМЕР_1; квартиру за адресою: АДРЕСА_1, нежитлову будівлю за адресою:АДРЕСА_2 яка в цілому складається з нежитлової будівлі літ. «А»; нежилі будівлі за адресою АДРЕСА_3; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо виключення (скасування) із спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №11962723.

В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ухвала третейського суду не є виконавчим документом в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", а отже у відповідача були відсутні підстави виносити оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт майна та закінчення виконавчого провадженя, а тому таке не законно відкрите виконавче провадження повинно бути закритим, а усі заходи спрямовані на його виконання скасованими.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав того, що вважає, що третейський суд розглянув цивільну справу, а з урахуванням того, що у п. 2) ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавчими документами є, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, тому правомірно було прийнято до виконання ухвала третейського суду, та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків розглянувши заяву ПАТ «Фідобанк» видано ухвалу від 16.10.2015 року по справі №706/15 про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3, а саме автомобіль Volkswagen LT 35 1999 р/в д/з НОМЕР_1; квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, нежитлову будівлю за адресою:АДРЕСА_2 яка в цілому складається з нежитлової будівлі літ. «А»; нежилі будівлі за адресою АДРЕСА_3.

Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття.

17 вересня 2015 року ПАТ «Фідобанк» подав до Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаної ухвали третейського суду.

18.09.2015р. головним державним виконавцем відділу Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали №706/15, виданої 16.04.2015 року Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48968626(а.с.36).

18 вересня 2015 року головним державним виконавцем відділу Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. винесено постанову про накладення арешту на автомобіль Volkswagen LT 35 1999 р/в д/з НОМЕР_1; квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, нежитлову будівлю за адресою:АДРЕСА_2 яка в цілому складається з нежитлової будівлі літ. «А»; нежилі будівлі за адресою АДРЕСА_3 на підставі вказаної ухвали(а.с.37).

18.09.2016р. головним державним виконавцем відділу Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48968626 в зв"язку з виконанням вимог ухвали третейського суду, проте, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 30.11.2015р. постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.09.2015р. була скасована (а.с.12 об.ст.) та 18.12.2015р. прийнята нова постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с.38).

На підставі постанови головного державного виконавця Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т. про арешт майна державним реєстратором Управління державної реєстрації 09.11.2015р. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №11962723 про арешт нежилої будівлі за адресою: м.Одеса вул..Вел.Арнаутська 75 літ. «А».

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за згодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, крім справ, що передбачені ст. 6 Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про третейські суди", якщо сторони не домовилися про інше, третейський суд може за заявою будь-якої сторони розпорядитися про вжиття стороною таких забезпечувальних заходів щодо предмета спору, які він вважає необхідними, з урахуванням положень цивільного та господарського процесуального законодавства. Третейський суд може витребувати від будь-якої сторони надати належне забезпечення позову у зв'язку з такими заходами.

Статтею 52 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що з питань, що виникають у процесі розгляду справи і не стосуються суті спору, третейський суд постановляє ухвали.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, за умови, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі листи, що видаються судами і накази господарських судів, у тому числі, на підставі рішень третейського суду.

Крім того, цим Законом передбачено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою виключно ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, проте Законом не передбачено, що підлягають виконанню ухвали третейських судів.

Разом з тим, з аналізу норм Закону України "Про третейські суди", слідує, що третейські суди лише розглядають справи, які "виникають із цивільних та господарських правовідносин", однак дану дефініцію, на думку суду, не можна ототожнювати із дефініцією наведеною у п. 2) ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" - ухвали, постанови судів у "цивільних, господарських, адміністративних справах ...".

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм законодавства, суд приходить до переконання про те, що ухвала третейського суду про забезпечення позову не є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та не підлягає виконанню виконавчою службою .

Поряд з цим, статтею 77 Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (http://tretsud.aub.org.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=10&Itemid=11), затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 08 лютого 2008 р. (в редакції від 17 листопада 2010 р.) передбачено, що виконання рішення Третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Відповідно до роз'яснення Голови постійно діючого Третейського суду при АУБ на окремі питання банків щодо розгляду справ від 31.07.2008 р., що стосується виконання ухвал про арешт, то для їх примусового виконання виконавчою службою, необхідно відповідно до ст.55 Закону Україні "Про третейські суди" і ст.77 Регламенту, отримати в загальному або господарському суді виконавчий документ (tretsud.aub.org.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=90&Itemid=6).

При цьому суд враховує позицію Верховного суду України викладену в листі -узагальнені від 11.02.2009року про практику застосування судами Закону України "Про третейські суди".

Таким чином, суд вважає, що ухвала постійно діючого Третейського суду при Асоціації український банків від 16.04.2015 року № 706/15 про забезпечення позову не є виконавчим документом та не підлягає виконанню виконавчою службою, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 18 вересня 2015 року ВП № 48968626 була прийнята відповідачем безпідставно та підлягає скасуванню.

Так само підлягає скасуванню й постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2015р. ВП № 48968626, які є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо позовної вимоги визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.09.2016р. ВП № 48968626, то вона не підлягає задоволенню, так як суд встановив, що вона була скасована за ініціативою головного державного виконавця відділу Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Алієвим А.Т.

Водночас суд вважає, що для повного захисту порушених прав та інтересів позивача суду слід вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2015р. ВП № 48968626, як таку, що є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48968626, яка судом визнана протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується, позовних вимог в частині зобов'язання відповідача прийняти рішення про зняття арешту з майна позивача, а саме нежитлової будівлі за адресою:АДРЕСА_2 яка в цілому складається з нежитлової будівлі літ. «А», то вона дублюється позовною вимогою про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо виключення (скасування) із спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №11962723, та остання на думку суду повністю поновлює права позивача та є кінцевим результатом рішення.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі, аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.0.9.2015 року ВП №48968626. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Алієва А.Т. від 18 вересня 2015року: про відкриття виконавчого провадження № 48968626; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48968626; постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2015р. № 48968626.

Зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вчинити дії щодо вилучення з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за реєстраційним номером 11962723, вид обтяження: арешт нерухомого майна, який внесено 09.11.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер ВП 48968626 від 18.09.2015 року.

Зобов'язати Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції скасувати арешти накладені на: автомобіль марки Volkswagen LT 35 д/з НОМЕР_1; квартиру за адресою АДРЕСА_1, нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 27.10.2016 року.

Суддя Е.А.Іванов