Справа № 826/13554/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

24 жовтня 2016 року 10:20 № 826/13554/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Коваленко О.В., з участі представників сторін, розглянув у відкритому судовому засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївського національного університету будівництва і архітектури
провизнання протиправними дій, скасування наказу від 14.07.2016 №1109/2, зобов'язання вчинити дії,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 24 жовтня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського національного університету будівництва і архітектури, в якому просить:

- визнати протиправними дії Київського національного університету щодо здійснення контролю та якості навчання, відрахування ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ ректора Київського національного університету будівництва і архітектури від 14.07.2016 в частині відрахування ОСОБА_1 з Київського національного університету будівництва і архітектури;

- перевести ОСОБА_1 на другий курс Київського національного університету будівництва і архітектури будівельного факультету напрям підготовки будівництво на навчання за кошти державного замовлення денної форми.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відрахування ОСОБА_1 проведено з порушенням процедури, оскільки ані безпосередньо позивача, ані його батьків, як законних представників неповнолітнього позивача (станом на момент виникнення спірних правовідносин), не повідомлено про порядок навчання, відрахування, переведення тощо. Крім того, під час судового розгляду справи представником позивача наголошено на існуванні конфліктної ситуація позивача з викладачем, що і стало причиною для відрахування позивача та прийняття оскаржуваного наказу.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2016 заявив про визнання заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом ректора Київського національного університету будівництва і архітектури від 11.08.2015 №1111/2 «Про зарахування на навчання» на підставі Правил прийому до вищого навчального закладу Київський національний університет будівництва і архітектури у 2015 році та рішення приймальної комісії від 11.08.2015, протокол №27 наказано зарахувати з 01.09.2015 студентами першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням, згідно з додатком.

Наказом ректора Київського національного університету будівництва і архітектури від 14.07.2016 №1109/2 «Про відрахування студентів» наказано студентів будівельного факультету, напряму підготовки «Будівництво», денної форми навчання відрахувати з університету з 07.07.2016 за невиконання навчального плану ОСОБА_1 (1 курс, Буд-16, бюджет).

Вважаючи наказ від 14.07.2016 №1109/2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Нормативно-правовим актом, який встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з вищими навчальними закладами на принципах автономії вищих навчальних закладів, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях, є Закон України «Про вищу освіту».

У той же час, слід зазначити таке.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про вищу освіту», вищий навчальний заклад - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про вищу освіту», безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов'язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом вищого навчального закладу.

Положеннями пунктів 1, 3 частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень організовує діяльність вищого навчального закладу та видає накази і розпорядження, дає обов'язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами вищого навчального закладу доручення.

З огляду на викладене, керівник (ректор) Київського національного університету будівництва та архітектури у правовідносинах, пов'язаних з реалізацією повноважень, передбачених статтею 34 Закону України «Про вищу освіту», є іншим суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції.

Згідно з пунктом 11 частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту», керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень відраховує з вищого навчального закладу та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржує наказ про відрахування, виданий відповідно до пункту 11 частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту», суд приходить до висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 у справі №826/18692/14.

Так, приписами пункту 3 частини першої статті 63 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

У свою чергу, згідно з пунктом 4 частини першої статті 46 Закону України «Про вищу освіту», підставою для відрахування здобувача вищої освіти визначено невиконання ним навчального плану.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, в якості підстави для відрахування ОСОБА_1 з Київського національного університету будівництва і архітектури слугувало невиконання останнім навчального плану.

Водночас, у відповідності до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин, не надано суду доказів на підтвердження прийняття оскаржуваного наказу на підставі принципів, викладених у частині третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, у судовому засіданні 24.10.2016 представником відповідача вказано про визнання заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову в повному обсязі.

У силу положень статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно із приписами статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

При цьому, суд звертає увагу, що з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, що визнання представником відповідача розглядуваного позову суперечить закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 112, 136, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Київського національного університету будівництва і архітектури щодо здійснення контролю та якості навчання, відрахування ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ ректора Київського національного університету будівництва і архітектури від 14.07.2016 №1109/2 «Про відрахування студентів» в частині відрахування ОСОБА_1 з Київського національного університету будівництва і архітектури.

Зобов'язати Київський національний університет будівництва і архітектури перевести ОСОБА_1 на другий курс Київського національного університету будівництва і архітектури будівельного факультету напрям підготовки будівництво на навчання за кошти державного замовлення денної форми.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 27.10.2016