Справа № 808/8883/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року о/об 15 год. 27 хв.Справа № 808/8883/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача Єрьоменко Є.А., представника позивача Грецова С.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1.Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 2.Військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 )

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького адміністративного суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (надалі Відповідач-1), Військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) (надалі Відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т.2, а.с.41-47), позивач просить суд: 1) визнати неправомірними дії командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , щодо відмови в розрахуванні з ОСОБА_1 у повному обсязі по грошовому забезпеченню за лютий, березень, квітень 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, призначеним виплатам при звільнені з військової служби: щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, грошової компенсації за невикористані 7,5 днів щорічної відпустки за 2015 рік, одноразової грошової допомоги по звільненню за 12 календарних місяців; 2) стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 та військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 18927 грн. 28 коп., з них: 3205 грн. 01 коп. грошове забезпечення за лютий 2015 року, 3205 грн. 01 коп. грошове забезпечення за березень 2015 року, 3105 грн. 44 коп. заборгованість виплат при звільненні за наказом №47 від 27.04.2015, 3205 грн. 01 коп. матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, 3205 грн. 01 коп. матеріальна допомога на оздоровлення за 2015 рік, 1411 грн. 15 коп. індексація грошовою забезпечення за 2014-2015 роки, 1590 грн. 65 коп. індексація несплаченого за лютий, березень та квітень 2015 року грошового забезпечення за 2015-2016 роки, в солідарному порядку; 3) стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 та військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 54485 грн. 17 коп. в солідарному порядку; 4) стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 та військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду у розмірі 100000 грн. 00 коп. в солідарному порядку; 5) стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 та військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу в сумі 5500 грн. 00 коп. в солідарному порядку; 6) зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , видати ОСОБА_1 належним чином оформлений грошовий атестат та довідку додаткових грошових виплат необхідних для перерахунку призначеної йому військової пенсії; 7) зобов`язати командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , видати ОСОБА_1 належним чином оформлену довідку про перебування у зоні АТО у 2015 році.

В адміністративному позові (т.2, а.с.41-47) зазначено, що позивач у період з квітня 2014 року до 27.04.2015 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та є учасником бойових дій. 11.03.2015 наказом №9-к командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивач звільнений у запас за п.«б» (за станом здоров`я) та з 27.04.2015 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №47, виключений зі списків особового складу частини та направлений на військовий облік в Центральний районний об`єднаний військкомат м.Запоріжжя. Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №47 від 27.04.2015 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. На підставі цього наказу командування військової частини НОМЕР_1 зобов`язано було на час виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу і частини розрахуватися з ним у повному обсязі по грошовому забезпеченню, а саме: виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% з 1 квітня по 27 квітня 2015 року; виплатити грошову компенсацію за невикористані 7,5 днів щорічної відпустки за 2015 рік; виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню за 12 календарних місяців. Крім цього, з моменту виключення позивача зі списків особового складу частини, тобто з 27.04.2014 по теперішній час, військова частина польова пошта НОМЕР_1 не виплатила позивачу грошове забезпечення за лютий, березень 2015 року з також грошову допомогу на оздоровлення за 2015 рік, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Також, ОСОБА_1 своєчасно не був не виданий на руки грошовий атестат (був виданий лише 22.01.2016), що унеможливило звернення його до відповідних державних органів з метою оформлення та отримання ним пенсійного забезпечення, що позбавило його джерела існування впродовж року, чим завдано моральні страждання. З моменту звільнення та по теперішній час, ОСОБА_1 неодноразово письмово та особисто звертався до органів воєнного управління та військової прокуратури стосовно цього питання, та крім формальних відповідей не отримав, в зв`язку чим вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представники Відповідачів-1,2 під час судових засідань заперечували проти позовних вимог. Письмові заперечення до суду не подавали.

Розглянувши та дослідивши матеріли справи, судом з`ясовано наступне.

Згідно з Довідкою №104 виданою 22.03.2016 військовим комісаром Центрального об`єднаного районного військового комісаріату м.Запоріжжя (замість військового квитка) ОСОБА_1 призваний 03.04.2014 на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та звільнений у запас 27.04.2015 наказом командира Військової частини пп НОМЕР_1 №47 від 27.04.2015 (т.2, а.с.18).

Також, у цій Довідці №104 від 22.03.2016 зазначено, що позивач з 01.10.2014 по 27.04.2015 служив у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Судом досліджено Витяг з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №47 від 27.04.2015, в якому зазначено наступне: «… 2.Прапорщика ОСОБА_1 , старшого стрільця мотопіхотного взводу мотопіхотної роти, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 11 березня 2015р. №9-к у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я на на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, вважати що справу та посаду здав та направити на військовий облік до Центрального районного військового комісаріату м.Запоріжжя. З 27 квітня 2015 року виключити із списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років за період з 1 квітня по 27 квітня 2015 року, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% з 1 квітня по 27 квітня 2015 року. Щорічна основна відпустка за 2015 рік не надавалась, грошову допомогу на оздоровлення не отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 не отримав. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 7,5 днів щорічної відпустки за 2015 рік. Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню за 12 календарних місяців. Постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався. Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 по особовому складу від 11.03.2015 №9-к …» (т.1, а.с.9).

У судовому засіданні досліджено Витяг з Наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №9-к від 11.03.2015, де у §5 зазначено: «… Відповідно до частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу Збройних Сил України ЗВІЛЬНИТИ з військової служби: У ЗАПАС ЗА ПУНКТОМ «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) 14. Прапорщика ОСОБА_2 , старшого стрільця мотопіхотного взводу мотопіхотної роти 37 окремого мотопіхотного батальйону 93 окремої гвардійської механізованої бригади …» (т.2, а.с.6).

Судом досліджено відповідь Тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (вих.№116/14/2/2500 від 14.08.2015) на адресу позивача, в якій зазначено наступне: «… У фінансово-економічному управлінні Командування Сухопутних військ Збройних Сил України за дорученням розглянуто Ваше звернення до державної установи «Урядовий контактний центр» стосовно неотримання розрахункових коштів (грошове забезпечення за лютий, березень та квітень 2015 року та грошовий атестат для отримання військової пенсії). По суті порушеного питання повідомляю, що відповідно до доповіді посадових осіб оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виплата Вам грошового забезпечення починаючи з лютого місяця 2015 року призупинена у зв`язку з самовільним залишенням військової частини. По цій справі Запорізький зональний відділ Військової служби правопорядку веде розслідування і станом на 14.08.2015 висновки до частини не надходили. Поновлення виплати грошового забезпечення та надання необхідних документів при звільненні буде здійснено у відповідності до результатів проведення розслідування. Для оперативного отримання інформації стосовно порушеного питання, пропоную Вам звернутись до командування військової частини за місцем проходження служби, встановленим порядком. …» (т.1, а.с.13).

Представником Відповідача-1 надано до суду копії: Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 05.03.2014 «Про призупинення виплати грошового забезпечення»; Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 05.04.2015 «Про призупинення виплати грошового забезпечення», згідно яких: «… За порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно пункту 34.4 наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» в частині призупинення виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби. До з`ясування обставин та причин не виходу на службу: НАКАЗУЮ: 1.Нижчепойменованим військовослужбовцям призупинити виплату грошового забезпечення. прапорщику ОСОБА_3 …» (т.2, а.с.10-11). При цьому, датами призупинення зазначено: 01.02.2015 (у Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 05.03.2014) та 01.03.2015 (у Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 05.04.2015).

Суд критично ставиться до Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 05.03.2014 «Про призупинення виплати грошового забезпечення», оскільки на дату його підписання не могла бути датою призупинення 01.02.2015. До того ж позивач був призваний 03.04.2014 на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто, на день винесення Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 05.03.2014 він ще не був на військовій службі).

В обґрунтування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 05.04.2015 «Про призупинення виплати грошового забезпечення» представником Відповідача-1 надано до суду Акт службового розслідування по факту порушення посадовими особами військової частини пп НОМЕР_1 вимог чинного законодавства, який датований 28.02.2016, але має виправлення дати складання (т.2, а.с.12).

Судом взято до уваги те, що на дату складання Акту службового розслідування по факту порушення посадовими особами військової частини пп НОМЕР_1 вимог чинного законодавства позивач був вже звільнений в запас Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №9-к від 11.03.2015.

За інформацією, викладеною в Акті службового розслідування по факту порушення посадовими особами військової частини пп НОМЕР_1 вимог чинного законодавства: «… 27.04.2015 наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 №47, прапорщика ОСОБА_1 , виключено зі списків частини та направлено на військовий облік до Центрального районного комісаріату м.Запоріжжя. На підставі свідоцтва про хворобу №481, від 18.02.2015 стало відомо, що ОСОБА_1 перебував на обстеженні і лікуванні в обласному медичному центрі серцево-судинних захворювань м.Запоріжжя з 21.01-28.01.15, м.Дніпропетровськ в/ч НОМЕР_5 02.01-16.01.15 та 28.01-18.02.2015 року. В зв`язку з тим що ОСОБА_1 після виписки з медичного закладу 18.02.2015 року до військової частини не прибув, відносно нього було проведено службове розслідування та наказом командира військової частини №8, від 05.03.2015 про призупинення виплати грошового забезпечення. За час проходження служби зі скаргами на здоров`я, до медичного пункту частини не звертався. Прапорщик ОСОБА_1 був відсутній у військовій частині з 18.02 по 11.03.2015 року, в розташуванні 2 мотопіхотної роти з 01.02.2015, яка безпосередньо знаходилась в секторі «М» не з`являвся, що підтверджується рапортами військовослужбовців …» (т.2, а.с.12).

Жодного рапорту військовослужбовців чи то будь-яких інших доказів (копій наказів по стройовій частині) про відсутність позивача у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 представники Відповідачів-1,2 до суду не надали.

Аналогічні відомості зазначені і у Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №139 від 28.02.2016 «Про затвердження результатів службового розслідування» (т.2, а.с.13).

Як зазначено у п.1.5 «Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженої 15.03.2004 Наказом Міністра оборони України №82, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за №385/8984 (надалі «Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України»), Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

Наданий до суду Витяг з Наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 №361 від 20.11.2015 не містить даних, передбачених п.1.5 «Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», щодо терміну проведення службового розслідування, особи позивача ( ОСОБА_1 ), стосовно якого має бути проведено розслідування, та конкретних підстав для призначення розслідування.

Згідно з п.2.2 «Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України» посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.

Проведення службового розслідування без опитування ОСОБА_1 , звільненого на той час у запас Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №9-к від 11.03.2015, на думку суду, значно обмежує його права на захист.

У Витягу з Наказу Керівника сектору «М» (по стройовій частині) №77 від 18.03.2015 зазначено наступне: «… 7.Вважати такими, що 25 лютого 2015 року вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в секторі «М», з метою виконання службових (бойових) завдань, нижчепойменовані військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 : … прапорщик ОСОБА_1 , старший стрілець третього мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти; … Підстава: рапорт командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.03.2015, витяг із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25.02.2015 №24 …» (т.2, а.с.5).

Відтак, командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 усвідомлював місце перебування позивача на час несення військової служби у ввіреній йому військовій частині.

Опосередковано спростовує відомості щодо порушення службової дисципліни позивачем й інформація начальника Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку (вих.№7/1779 від 12.11.2015) про те, що ОСОБА_1 у розшуку не перебуває (т.1, а.с.17).

Згідно з Довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВД України у Запорізькій області Серії ПАЗ №1465160 за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 05.10.2015 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.2, а.с.30).

Судом досліджено Довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності і суверенітету та територіальної цілісності України №1281 від 11.01.2015, видану прапорщику ОСОБА_1 (т.2, а.с.9).

Також, судом досліджено розрахункові документи щодо одержання позивачем грошового забезпечення (т.2, а.с.19-29, 31-32).

Крім того, судом досліджено: «Довідки про додаткові види грошового забезпечення і для обчислення пенсії», видані 21.01.2016 Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 за №14; 29.12.2015 ІНФОРМАЦІЯ_5 за №9381Ф; 30.12.2015 Запорізьким обласним військовим комісаріатом за №9421Ф; Довідку №1 (від 22.01.2016 №01/01) видану Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 (т.2, а.с.31-32, 49-50, 19).

Наведені «Довідки про додаткові види грошового забезпечення і для обчислення пенсії» не містять інформації щодо грошового забезпечення та інших належних виплат позивача за лютий-квітень 2015 року.

При цьому, «Довідки про додаткові види грошового забезпечення і для обчислення пенсії», видані 21.01.2016 Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 за №14; 29.12.2015 ІНФОРМАЦІЯ_5 за №9381Ф, засвідчені як копії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (т.2, а.с.49-50).

Копіями «Довідок про додаткові види грошового забезпечення і для обчислення пенсії» засвідченими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач обґрунтовує те, що ним подані до органу Пенсійного фонду України неналежно оформлені документи з вини Відповідача-1.

Вирішуючи спір по суті суд, беручи до уваги вищенаведене, виходить з наступного.

Згідно з ч.2-ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» Кабінет Міністрів України постановив установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як передбачено абз.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Міністерством надзвичайних ситуацій, Державною інспекцією техногенної безпеки, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з п.1.2 розділу І (Загальні положення) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої 11.06.2008 наказом Міністра оборони України №260, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329 (надалі «Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»), грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.37.2 розділу XXXVII (Правила виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що перебувають до дня одержання військовою частиною наказу або повідомлення про звільнення з військової служби на лікуванні в лікарняному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, грошове забезпечення виплачується до дня повернення до місця служби включно, але не більше загального терміну перебування на лікуванні в лікарняних закладах чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, визначеного пунктом 10.1 розділу X цієї Інструкції, а тим, які перебувають у щорічній основній чи додатковій відпустці (зі збереженням грошового забезпечення), - до дня закінчення відпустки включно. При цьому військовослужбовцям, які не здали до вибуття на лікування або у відпустку справи і не склали обов`язки за посадою, грошове забезпечення виплачується також за період здавання справ і обов`язків за посадою в межах установлених строків, а військовослужбовцям, які не використали до вибуття на лікування щорічну основну відпустку, - і за час відпустки, що надається за їх бажанням у разі звільнення, у порядку, передбаченому пунктами 37.5 і 37.6 цієї Інструкції.

Особи офіцерського складу, прапорщики (мічмани), яких переміщують по службі, мають вибути до нового місця служби після здавання справ та посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі, а ті з них, які на цей час перебувають у відпустці чи на лікуванні, - після повернення з відпустки (лікування) з урахуванням часу на здавання справ та посади (абз.2 п.40 «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України», затвердженого 07.11.2001 Указом Президента України №1053/2001).

Відповідачами-1,2 не надано до суду документальних доказів здавання ОСОБА_1 справ і обов`язків за посадою у місці дислокації Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , оформлення цієї здачі відповідним наказом тощо.

Як зазначено у п.10.1 розділу Х (Правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям за час хвороби) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні, та тим, хто на день вибуття на лікування звільнений від посад, за весь період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою згідно з висновком військово-лікарської комісії, але не більше чотирьох місяців з дня вибуття з військової частини (крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі терміни перебування на лікуванні), виплачується грошове забезпечення за останніми штатними посадами, які вони займали. Грошове забезпечення у цьому разі обчислюється виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Оскільки у п.10.1 розділу Х «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» мова йде про перебування військовослужбовця на лікуванні у зв`язку з хворобою, але «не більше чотирьох місяців з дня вибуття з військової частини», то військовослужбовець повинен бути безперервно відсутній після вибуття з військової частини на протязі чотирьох місяців.

Відповідачами-1,2 документально не доведено: що ОСОБА_1 був весь період звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, безперервним перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах; відсутність позивача на службі понад чотирьох місяців з дня вибуття з військової частини (згідно наказів по стройовій частині).

З 18.03.2014, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №111 від 09.04.2014 «Питання грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період», військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, грошове забезпечення виплачується в порядку та розмірах, установлених для осіб офіцерського складу, осіб рядового сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Судом досліджено надані розрахункові документи позивача.

У п.4.4 розділу IV «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» зазначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, посадові оклади за займаними посадами виплачуються з того дня, з якого вони стали до виконання обов`язків за посадою, але не раніше дня видання посадовими особами, яким надано право призначення військовослужбовців на посади, наказу по особовому складу про призначення їх на відповідні посади. Дата, коли військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, визначається у наказі командира військової частини.

Згідно з п.3.2 розділу III (Оклади за військовими званнями) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі із запасу (крім військовослужбовців строкової військової служби, які прийняті на військову службу за контрактом), оклади за військовими званнями виплачуються з дня зарахування до списків особового складу військової частини.

Як передбачено п.13.1 розділу XIII (Правила виплати надбавки за вислугу років) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 1 до 2 років 5 відсотків.

В абз.2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.13.2.8 п.13.2 розділу XIII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» до вислуги років військовослужбовців для виплати їм відсоткової надбавки зараховуються в календарному обчисленні періоди (без урахування часу відбування такого покарання, як арешт /крім випадків, передбачених статтею 55 Кримінально-виконавчого кодексу України/, а також часу самовільного залишення військової частини або місця служби на строк понад 10 діб незалежно від причини залишення): коли військовослужбовці не перебували на військовій службі внаслідок незаконного звільнення та потім були поновлені на військовій службі.

Документально Відповідачами-1,2 не доведено самовільне залишення ОСОБА_1 військової частини або місця служби на строк понад 10 діб незалежно від причини залишення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.

Згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №24 від 31.01.2015 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (яка була чинною з 03.02.2015 по 21.01.2016) розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Позивачем, його представником документально не доведено того, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно Виписки з історії хвороби №234 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні гіпертонічної хвороби Комунальної установи «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради з гіпертонічною хворобою ІІ ст. (т.2, а.с.17).

Аналогічний діагноз підтверджений і Свідоцтвом про хворобу №481 (т.2, а.с.16).

Вказана хвороба не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) отриманим під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №18 від 20.01.2016 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Як зазначено у Довідці про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності і суверенітету та територіальної цілісності України №1281 від 11.01.2015, прапорщик ОСОБА_1 дійсно, в період з 01.11.2014 до 28.12.2014 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в складі військової частини пп НОМЕР_1 (т.2, а.с.9).

Як передбачено ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п.2 ст.15 розділу II Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.38.1 розділу XXXVIII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої 11.06.2008 наказом Міністра оборони України №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п.1 «Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 (надалі «Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби) (далі - військовослужбовці), виплачується одноразова грошова допомога (далі допомога) в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Як зазначено у п.4 «Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією», допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Згідно з п.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Відповідно до абз.2 п.20 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рік звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підлягають звільненню з військової служби у порядку і терміни, визначені рішенням Президента України, або у зв`язку з оголошенням демобілізації, у разі невикористання ними щорічної основної відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Як зазначено у п.37.9 розділу XXXVII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, у разі, якщо їм не надавалася відпустка з подальшим виключенням зі списків особового складу, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки з розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - за 30 календарних днів.

У п.30.1 розділу XXX «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» зазначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п.30.3 розділу XXX «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»).

Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, грошова допомога для оздоровлення перший раз надається в календарному році, у якому вони стали до виконання обов`язків за посадами, на які призначені (п.30.4 розділу XXX «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»).

Як зазначено у п.37.12 розділу XXXVII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки (пункти 37.9. та 37.10. цього розділу) здійснюється одночасно з виплатою грошової допомоги для оздоровлення, якщо вона не була виплачена раніше.

Не виплата позивачу щорічної основної відпустки за 2015 рік, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань підтверджується і Витягом з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №47 від 27.04.2015 (т.1, а.с.9).

Згідно з п.1 «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженої 15.11.2010 наказом Міністра оборони України №595, (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 №825), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2012 за №1540/21852 (надалі «Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України»), ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Як зазначено у п.3 «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Відповідно до п.4 «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)). Військовослужбовцям, які тимчасово вибули з військових частин зі збереженням посад за місцем служби, виплата винагороди не припиняється в разі вибуття: у відпустку зі збереженням грошового забезпечення - за час перебування у відпустці; на лікування - за час перебування на лікуванні (за період, коли їм виплачувалося грошове забезпечення) та за час звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою; у службове відрядження одиночним порядком, у тому числі на збори, курси, навчання, або в складі підрозділу - за час перебування у відрядженні. (…) В особливий період виплата винагороди зберігається військовослужбовцям (за період, коли їм виплачується грошове забезпечення), які: евакуйовані внаслідок поранень, через хворобу до закладів охорони здоров`я та у зв`язку з цим виключені зі списків особового складу військових частин. У таких випадках виплата винагороди зберігається до дня вступу до виконання обов`язків за новою посадою, на яку він призначений після закінчення лікування (або до дня виключення зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням з військової служби); захоплені в полон або заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні.

Як з`ясовано судом і не заперечується сторонами, позивач перебував на стаціонарному лікуванні (т.2, а.с.15-17).

Судом взято до уваги, що в особливий період виплата винагороди зберігається військовослужбовцям (за період, коли їм виплачується грошове забезпечення), які: евакуйовані внаслідок поранень, через хворобу до закладів охорони здоров`я та у зв`язку з цим виключені зі списків особового складу військових частин.

Доказів виключення зі списків особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 у зв`язку з евакуацією через хворобу до закладів охорони здоров`я позивач, його представник до суду не надали.

Згідно з п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», затвердженого 30.01.2007 постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Відповідно до п.3.3 розділу III «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого 14.08.2014 наказом Міністерства оборони України №530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/26071, для оформлення документів щодо призначення пенсії за вислугу років або по інвалідності подаються: заява; грошовий атестат (розрахункова книжка) і довідка про додаткові види грошового забезпечення; (…).

З`ясовано, що позивачу видані: «Довідки про додаткові види грошового забезпечення ї для обчислення пенсії» (21.01.2016 Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 за №14; 29.12.2015 Запорізьким обласним військовим комісаріатом за №9381Ф; 30.12.2015 Запорізьким обласним військовим комісаріатом за №9421Ф), Довідка №1 (від 22.01.2016 №01/01) Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 (т.2, а.с.31-32, 19).

Однак, суд вважає, що через неналежне оформлення цих документів ОСОБА_1 не мав на руках достатніх документів для оформлення документів щодо призначення пенсії за вислугу років або по інвалідності.

Суд не приймає до уваги Довідку про виплату грошового забезпечення за лютий 2015 року ОСОБА_1 , надану до суду Відповідачем-1 (т.2, а.с.29), оскільки беззаперечних доказів отримання позивачем грошового забезпечення за лютий 2015 року до суду не надано.

Також, інформація викладена у Довідці про виплату грошового забезпечення за лютий 2015 року ОСОБА_1 спростовується іншими матеріалами справи.

Згідно інформації помічника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України начальника фінансово-економічного управління (вих.№116/14/24583 від 31.12.2015) належне грошове забезпечення при звільненні з військової служби позивачу було виплачене шляхом зарахування на його картковий рахунок 30.12.2015 у сумі 3543 грн. 58 коп. (т.2, а.с.28).

Однак, Відповідачами-1,2 не зазначено за який період дана сума 3543 грн. 58 коп. виплачена. Тобто, з матеріалів справи не вбачається, що вказана сума 3543 грн. 58 коп. виплачена за лютий, березень 2015 року.

Як зазначено у п.3.1.2 п.3.1 «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України», затвердженого 28.10.2006 наказом Міністра оборони України №625 (надалі «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України»), командир військової частини зобов`язаний: особисто підписувати першим підписом фінансові документи, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, роздавальні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати, договори і трудові угоди, фінансову звітність та службове листування з фінансових питань;

У пп.8.1.20 п.8.1 «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України» зазначено, що зарахування військовослужбовців на грошове забезпечення здійснюється на підставі: генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів та військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом на посадах солдатів, сержантів і старшин, - грошових атестатів (форма №2, наведена у додатку 5 до Положення) з одночасною реєстрацією в книзі обліку (форма №18, наведена у додатку 12 до Положення).

Відповідно до пп.8.1.22 п.8.1 «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України» начальник фінансового органу при знятті військовослужбовців з грошового забезпечення повинен забезпечити їх належним грошовим забезпеченням і про виплачені генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, суми зробити у виданий їм грошовий атестат (форма №2) установлені записи.

Як передбачено п.8.1.23 п.8.1 «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України», у разі відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та інших цивільних установ із залишенням на військовій службі військовою частиною, яка здійснює з ним розрахунок, видається довідка (форма №21, наведена у додатку 14 до Положення).

Згідно з пп.13.4.1 п.13.4 «Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України» у військовій частині ведуться такі книги (картки) бухгалтерського обліку: (…) книга обліку військовослужбовців, які стоять на грошовому забезпеченні, та грошових атестатів (форма №18).

Відповідачами-1,2, які заперечували проти позову не надано до суду копії Книги обліку військовослужбовців, які стоять на грошовому забезпеченні, та грошових атестатів (форма №18) у підтвердження власних доводів чи спростування доводів позивача.

Згідно з п.«б» ст.50 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані інвалідами до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Позивачем, його представником надано до суду Свідоцтво про хворобу №481 від 12.02.2015 як доказ виникнення захворювання ОСОБА_1 в період проходження військової служби (т.2, а.с.15-16).

Бездіяльність Відповідачів-1,2 щодо проведення остаточного розрахунку по грошовому забезпеченню, додаткових видів грошового забезпечення, одноразових виплат позивачу, яка фактично позбавила ОСОБА_1 права на отримання винагороди, яка передбачена чинним законодавством України, можливості оформлення у подальшому пенсії по інвалідності, порушує, на думку суду, його право на мирне володіння своїм майном передбачене ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Відтак, лише позовні вимоги ОСОБА_1 , які ґрунтуються на наведених нормах права, підлягають задоволенню. Решта його майнових вимог задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір щодо зобов`язання командування Військової частини польова пошта НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 належним чином оформлену Довідку про перебування у зоні АТО у 2015 році суд виходить з такого.

Згідно з абз.3 п.12 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого 10.12.2008 Указом Президента України №1153/2008, продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як зазначено у ст.67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, командир полку зобов`язаний: щоденно видавати письмові накази по стройовій частині, а у разі потреби - з питань бойової підготовки, окремо по тилу, технічній частині та службі ракетно-артилерійського озброєння.

Днем звільнення осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом по стройовій частині виключено зі списків особового складу (п.74 «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України», затвердженого 07.11.2001 Указом Президента України №1053/2001).

У наданому до суду Витягу з Наказу керівника сектору «Б» (по стройовій частині) №11 від 11.01.2015 зазначено: «… 14.Вважати такими, що вибули до місця постійної дислокації 28.12.2014: … прапорщик ОСОБА_1 , начальник клубу; …» (т.2, а.с.7-8).

Відповідно до Витягу з Наказу Керівника сектору «М» (по стройовій частині) №77 від 18.03.2015: «…7.Вважати такими, що 25 лютого 2015 року вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в секторі «М», з метою виконання службових (бойових) завдань, нижчепойменовані військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 : … прапорщик ОСОБА_1 , старший стрілець третього мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти … Підстава: рапорт командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.03.2015, витяг із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25.02.2015 №24» (т.2, а.с.5).

Вказані витяги з наказів свідчать про перебування ОСОБА_1 на дати (період часу) зазначені у наказах (по стройовій частині) у місці дислокації Військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідачами НОМЕР_6 не доведено, що Військова частина польова пошта НОМЕР_1 не брала участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції у 2015 році.

Надаючи правову оцінку позовній вимозі щодо стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. […] Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Позивач у позові зазначив, що порушення Відповідачем-1 його законних прав на отримання грошового забезпечення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Однак, документально вказані аргументи позивачем не підтверджені.

Суд, дослідивши всі обставини справи, надані сторонами докази, прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 100000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача, Відповідачів-1,2 судом частково не приймаються до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Згідно з п.1 ч.3 ст.87 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що витрати на здійснення правової допомоги по справі становлять 5500 грн. 00 коп. (т.2, а.с.47).

Платіжних документів (чеків, квитанцій, прибуткових касових ордерів) на вказану вище суму позивач до суду не надав.

До суду надано Договір про надання правової допомоги від 07.10.2015, Свідоцтво №550 про право на заняття адвокатською діяльністю, Розрахунок судових витрат, Акт приймання-передачі виконаних робіт (т.1, а.с.33-35; т.2, а.с.51-53).

Позивач та його представник не надали до суду документального підтвердження витрачання представником позивача: 2 год. 30 хв. на проведення консультативно-роз`язнювальної роботи, 6 год. 00 хв. на складання позовної заяви, 2 години на підготовку до кожного судового засідання, - як то зазначено у Розрахунку від 19.09.2016 (т.2, а.с.51).

Витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом (ч.1 ст.90 КАС України).

Звідси всі витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката, який надавав правову допомогу ОСОБА_1 за договором, несе позивач, оскільки безоплатна правова допомога, передбачена законом, позивачу не надавалась.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (станом на день подачі позову) від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і проходять службу у військовому резерві, - за подання позовів, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.

Судовий збір позивачем не сплачувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 87, 90, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частковою

Визнати неправомірними дії Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо відмови в розрахуванні з ОСОБА_1 у повному обсязі по грошовому забезпеченню та іншими виплатами за лютий, березень, квітень 2015 року.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 та Військову частину польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за лютий-квітень 2015 року грошове забезпечення та інші належні виплати.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 належним чином оформлений Грошовий атестат та Довідку додаткових грошових виплат необхідних для перерахунку призначеної йому військової пенсії.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 належним чином оформлену Довідку про перебування у зоні проведення антитерористичної операції у 2015 році.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13.10.2016.

Суддя О.О. Прасов