Справа № 804/2591/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 р. Справа № 804/2591/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, оскільки, вони не відповідають фактичним обставинам та є такими , що порушують норми МК України та права позивача.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2012 року ТОВ «РІДНИЙ ПРОДУКТ» (іменується далі «Покупець») був укладений контракт № 26/04/12 (далі іменується «Контракт») з компанією MUTLU MAKARNACILIK SANVE TIC. A.S., ( м. Газіантеп, Туреччина), (іменується далі «Продавець», за яким Продавець зобов'язаний постачати на адресу Покупця товар макаронні вироби, а Покупець приймати цей товар та оплачувати його. При цьому, Продавець також є виробником та вантажовідправником макаронних виробів, що поставлявся в межах цього контракту.
Згідно з положеннями п. 3.1. Контракту Продавець здійснює поставку товару морським транспортом на умовах поставки СІГ (Інкотермс 2010) Одеський морський торговий порт, Україна, що передбачають оплату Продавцем перевезення до порту призначення та оплату страхування вантажу на час перевезення.
Сторони погодили обсяг та вартість партії товару, підписавши Специфікацію на постачання товару № 31 від 22.01.2016 року, за умовами якої Продавець був зобов'язаний поставити на адресу Покупця макаронні вироби у кількості 129 600 пачок загальною вагою 51, 84 тон вартістю 520 доларів США за 1 тону. Загальна вартість цієї партії товару склала 26 956,80 доларів США. Оплата вартості зазначеної партії товару була здійснена шляхом 100% попередньої оплати. Зазначена партія товару у відповідності до умов Контракту була поставлена Продавцем, прибула до порту призначення та підлягала митному оформленню за встановленою законодавством процедурою.
Судом встановлено, 14.03.2016 року уповноважена позивачем особа (ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖИСТІКС») звернулася до митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС для здійснення імпортного митного оформлення макаронних виробів, надала митну декларацією № 500060001/2016/002160 від 14.03.2016 року та відповідний пакет передбачених законодавством документів для митного оформлення товару. Цього ж дня від митниці декларантом було отримано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару у звязку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості.
14.03.2016 року представник декларанта надав до м/п «Одеса - порт» Одеської митниці ДФС запитані митницею документи, разом із відповідними поясненнями, викладеними в листі № 3260.
14.03.2016 року представник декларанта надав до м/п «Одеса - порт» Одеської митниці ДФС нову митну декларацію № 500060001/2016/002210 від 14.03.2016 року із зазначенням митної вартості товарів, визначеної митницею, та наданням гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України (далі - МК України) в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України, що свідчить про те, що декларант не згоден з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів.
Позивач не погоджується з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Обгрутовуючи правомірність визначення позивачем митної вартості товарів, суд виходить до наступного.
Відповідно до приписів статті 57 вказаного Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
У разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
В ОСОБА_2 відмови у якості причин відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою м/п «Одеса - порт» було зазначено: «Розділ III Митна вартість товарів та методи її визначення, глава 9. ст. 52- 55 МКУ. Так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів була визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ). Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості 500060001/2016/610015/2 від 14.03.2016 р. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку передбаченому гл.4 Закону України від 13/03/2012 № 4495 VI Про митний кодекс».
Також, в ОСОБА_2 відмови в якості причини відмови у прийнятті митної декларації відповідачем перелічені статті відповідно до глави 9 МК України, а саме: стаття 52 («Заявлення митної вартості товарів»), статті 53 («Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості»), стаття 54 («Контроль правильності визначення митної вартості товарів»), стаття 55 («Коригування митної вартості товарів»).
Суд зазначає, що в оскаржуваній ОСОБА_2 митним органом не зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та яку непідтверджену складову митної вартості мав би підтвердити кожен із запитуваних документів. Окрім того, оскаржуване Рішення про коригування не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Відповідно до частини першої ст. 55 МК України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
В оскаржуваному Рішенні про коригування (графа 33) зазначив наступне «... у зв'язку із тим, що подані документи містять розбіжності, а саме:
- комерційна пропозиція від 22.01.2016 № б/н є недійсної, про що свідчить дата видачі та термін дії.
- Також відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Крім того, твердження відповідача про те, що подані документи не містять інформації щодо включення / не включення до вартості товару вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до п.2.2. Контракту, який було надано митному органу, зазначено: «.... Цены Товара, помимо стоимости Товара, включают в себя стоимость упаковки Товара и ее маркировки, стоимость оформлення сопроводительных документов на Товар ...». Тобто, Контракт прямо передбачає, що зазначені витрати включені до вартості товару.
Таким чином, суд вважає, що підстави зазначені митним органом в Рішенні про коригування, які не давали можливості встановити митну вартість товару за першим методом, тобто за ціною контракт, є необгрунтованими та надуманими, а висновки митного органу суперечать поданим документам.
Згідно із частиною сьомою ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Суд вважаємо, що в оскаржуваній ОСОБА_2 відмови та в Рішенні про коригування посадова особа відповідача не змогла аргументовано довести, що декларантом невірно визначено митну вартість товару, а тому заявлена декларантом митна вартість повинна була вважатися визнаною автоматично.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що декларант надав митниці всі документи, передбачені ст. 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів. Після запиту митницею додаткових документів, вони також були надані митниці. При цьому, документи, подані декларантом 14.03.2016 р. разом з митною декларацією, містили в собі відомості про всі складові митної вартості товару. Як наслідок, всі ці відомості були підтверджені документально.
Відповідно до п. 1 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Згідно із частиною третьою ст. 55 МК України, форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598) (правила заповнення графи 33): «У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».
Проте, слід зазначити, що в оскаржуваному Рішенні про коригування не було зазначено обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598 (правила заповнення графи 33), посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. умов поставки. комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Проте, оскаржуване Рішення про коригування не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
В графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування зазначено: «З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС України та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, є більшим: МД від 19.02.2016р. № 500060702/2016/001886 становить 0,55 дол. США за кг нетто».
Отже, як вбачається з матеріалів справи, в Рішенні про коригування посадовою особою м/п «Одеса - порт» при посиланні на використання баз даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС не зроблено жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Оскаржуване Рішення про коригування не містить вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана.
Також, відсутня докладна інформація про товар, який було взято за основу для визначення митної вартості: чи то той самий товар, того ж самого типу, сорту, якості, калібру, врожаю, країни походження тощо.
Відповідно до п. 3 частини другої ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів.
Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598 (правила заповнення графи 33), у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу).
З наведеного вбачається порушення відповідачем положень п. 3 частини другої ст. 55 МК України та п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів № 598, оскільки, оскаржуване Рішення про коригування не містить вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана.
Суд вважає, що не вказуючи конкретно, які вимоги має виконати позивач, які б забезпечували можливість прийняття митної декларації, відповідач порушує право позивача довести заявлену ним митну вартість товару.
Позивачем ще при первинній подачі митної декларації № 500060001.2016.002160 від 14.03.2016 року були подані всі необхідні та передбачені ч.2. ст. 53 МК України документи, які містили повні та достовірні данні щодо вартості товару та давали можливість митному органу визнати митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною контракту.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що прийняті відповідачем ОСОБА_2 відмови та Рішення про коригування є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини першої ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2016/610015/2 від 14.03.2016 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 07.06.2016р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 07.06.2016р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4