Справа № 727/5811/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/5811/16-а
Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
26 жовтня 2016 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,
за участю:
секретаря судового засідання: Коваль К.В.,
позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Кімчинської М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за минулий час,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку раніше призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з часу призначення та зобов`язати здійснити такий перерахунок і виплату пенсії за минулий час з 11 вересня 2014 року.
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.08.2016 року вказаний позов задоволено частково: визнано протиправною відмову від 21 березня 2016 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Чернівецькій області перерахувати позивачу пенсію з урахуванням складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 за № 16 від 04.02.2016 року, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, починаючи з 10 березня 2016 року по день звернення до суду 04 серпня 2016 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.
Позивач в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач є військовим пенсіонером за вислугою років, з 11 вересня 2014 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»., що підтверджується пенсійним посвідченням.
Розмір призначеної пенсії позивачу було розраховано на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2014 року за №57.
Однак, у вказану довідку не було включено додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, які дають право на підвищення її пенсії: матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, премія за якісне виконання службових обов`язків грошова винагорода за безперервну службу, щомісячна додаткова грошова винагорода, премія за результати роботи, матеріальна допомога на оздоровлення, що призвело до зменшення розміру призначеної їй пенсії.
10 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача - ГУПФ в Чернівецькій області з заявою згідно ч.2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про перерахунок її пенсії з 11 вересня 2014 року із врахуванням одержаних за період з 01 липня 2012 року по 31 серпня 2014 року (за останні 24 календарні місяці перед звільненням), таких додаткових видів грошового забезпечення, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зокрема - матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової допомоги за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, грошової допомоги на оздоровлення, що підтверджується листом.
До заяви позивачем було додано відповідачу на його вимогу додаткову довідку військової частини НОМЕР_1 від 04 лютого 2016 року № 16 про розмір та період виплати спірних вищенаведених додаткових видів грошового забезпечення, які не були включені до первинно наданої ГУПФ в Чернівецькій області довідки для обчислення пенсії від 16 вересня 2014 року №57.
Проте, відповідачем було відмовило позивачу в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії про що повідомлено письмово, листом від 21 березня 2016 року №107/Є, в якому вказувалося на те, що врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, не передбачено ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.
Так, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) (редакції, чинній на час призначення пенсії) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011- ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам-військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Положеннями ч. 2 вказаної статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення «посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
У відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького дату та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.
Так, у схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №22011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.
Також Законом №2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням - грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова №1294, підпункт 30,4 пункт 30 розділу XXX. Інструкції).
Підпунктом 3 п. 5 постанови №1294, пп. 33.1,33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції встановлено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду потового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Таким чином, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової винагороди за безперервну службу, премії за результати роботи, які відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2016 №16 були нараховані позивачу за 24 місяці перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
За змістом п.17 ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) є особи, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Тобто, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) є застрахованими особами в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Відтак, зазначений Закон, наряду із спеціальним законом, є правовою підставою для врегулювання деяких аспектів пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби.
Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.
Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування:
При цьому законодавець не розмежовує грошовий дохід на види (заробітна плита, основне грошове забезпечення чи додаткове, щомісячне або одноразове) та не виокремлює застрахованих осіб на категорії (військовослужбовців чи державних службовців та інших).
Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час з врахуванням премії за якісне виконання роботи та премії за результати роботи дійшов правильного висновку, що премія не є обов`язковим додатковим видом грошового забезпечення, оскільки вона встановлюється щомісячно наказом керівника індивідуально щодо кожного працівника відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи, тому не підлягає врахуванню при призначенні пенсії.
В силу п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, перерахунок раніше призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, установлених законодавством.
Водночас, згідно пп. 2 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" Міністру оборони України дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
На виконання зазначеної постанови Міністр оборони України наказами №№ 50, 355 встановив розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, встановлена наказами Міністра оборони України №№ 50, 355 виплата премій носить тимчасовий, а не постійний характер, їх виплата проводиться за наявності певних умов і тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців. Отже, виплата цих премій не є підставою для перерахунку пенсії, обумовленою законодавцем.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2016 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 жовтня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.