Справа № 804/2994/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 р. Справа № 804/2994/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 відкрито провадження по справі № 804/2994/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.06.2016 о 09:10.
У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, кореспонденція суду повернулася з адреси відповідача, зазначеної в адміністративному позові, з відміткою поштового відділення про повернення, у звязку із тим, що за зазначеною адресою відповідач не проживає.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, керуючись п.п.267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України 15.05.2015 сформував ОСОБА_2 податкове повідомлення - рішення (форми "Ф" № 1070-17), згідно з яким визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25 000,00 грн.
Копію податкового повідомлення-рішення від 15.05.2015 № 1070-17 (форми "Ф") направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, яке отримано відповідачем, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням від 25.05.2015, яке міститься в матеріалах справи.
Копія податкової вимоги від 02.10.2015 №5093-25 направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, яке отримано відповідачем 13.10.2015, що підтверджується матеріалами справи.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми боргу надано не було.
Згідно зі ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до п. п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.
Згідно з пп. 267.2.1. п. 367.2 ст. 267 ПК України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
За правилами, визначеними пп. 267.3.1. п. 267.3, п. 267.4 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль.
Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно з п.267.5, 267.6 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.
На підставі даних облікової картки та на виконання п.п.267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України 15.05.2015 контролюючим органом сформовано ОСОБА_2 податкове повідомлення - рішення (форми "Ф") № 1070-17, згідно з яким визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25 000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено направлення відповідачу копії податкового повідомлення-рішення від 15.05.2015 № 1070-17. Доказів оскарження наведеного податкового повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку не надано.
За таких обставин, сума донарахованого грошового зобовязання по платежу "транспортний податок з фізичних осіб" згідно податкового повідомлення - рішення від 15.05.2015 № 1070-17 набула статусу податкового боргу.
Виконання позивачем положень ст. 59 ПК України підтверджується матеріалами справи. Доказів оскарження податкової вимоги від 02.10.2015 № 5093-25 ( форми "Ф").
З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає, що позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення з відповідача 25 000,00 грн. податкового боргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1