Справа № 826/13989/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 жовтня 2016 року м. Київ № 826/13989/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянський К.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до1) Національного банку України 2) Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Тернопільській області
про зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національного банку України (далі - відповідач-1), Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Тернопільській області (далі - відповідач-2), в якій просить суд:

- зобов'язати відповідача-1 надати інформацію на запит позивача від 27.04.2016, а в разі її відсутності провести перевірку в Тернопільської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (м. Тернопіль, вул. Й. Сліпого, 8) з питань списання дебіторської заборгованості за кредитним договором № 014/0034/82/31355 від 25.04.2007, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на підставі Постанови НБУ № 424 від 13.09.2010 «Про затвердження Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості»;

- зобов'язати Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС в Тернопільській області письмово підтвердити чи спростувати виконання Банком Постанови № 424 від 13.09.2010 «Про затвердження Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості» у відповідності до п.п.12.3.13 п.12.3 ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.05.2010 року № 2275-У списання дебіторської заборгованості по кредитному договору № 014/0034/82/31355 від 25.04.2007, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2016 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 3-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня набрання ухвалою про залишення позовної заяви без руху законної сили.

Підставами для залишення позовної заяви без руху стала невідповідність позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачу було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали оригіналу документу про сплату судового збору згідно вимог Закону України "Про судовий збір".

На виконання вимог ухвали від 09.09.2016 від представника позивача 26.09.2016 надійшла заява, в якій позивач просив звільнити його від сплати судового збору. Дана заява мотивована тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Дослідивши вказану заяву та документи додані до нього, суд встановив, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Оскільки предметом розгляду адміністративної справи № 826/13989/16 є зобов'язання Національного банку України та Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Тернопільській області надати відповідь на запит позивача та зобов'язання вчинити інші дії, які є функціями суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, отже, приписи статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" до даних правовідносин не застосовуються, оскільки в даному випадку заявлено позовні вимоги у сфері публічно-правових відносин, а не про захист порушеного права споживача.

Крім того, положеннями частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, однак позивачем не надано доказів того, що він відноситься до вказаних категорій позивачів.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 у справі № 826/25693/15.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виявлені судом недоліки позовної заяви станом на момент прийняття даного судового рішення позивачем не усунуто.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Частиною 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

2. Направити копію даної ухвали суду, позовну заяву та додані до неї матеріали на адресу позивача.

3. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський