Справа № 816/575/16
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2016 р.Справа № 816/575/16

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду Григоров А.М., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 816/575/16

за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. задоволено позов у справі № 12641/11/2070 за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення.

На зазначену постанову суду Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання ухвали. Згідно поштового повідомлення Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 29.08.2016р. Таким чином, останній день для усунення недоліків, поданої нею апеляційної скарги - 28.09.2016р..

Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області 23.09.2016 року, через засоби поштового зв'язку, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті, посилаючись на те, що Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору за подачу позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг. Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що відповідно до статті 8 Закону суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. У цій ситуації слід враховувати право сторони на судовий захист та оскарження судового рішення, адже, відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесену процесуальним законом. Учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку встановлених законом, згідно зі ст.ст. 185, 211, 236 Кодексу адміністративного судочинства України мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України. Так, Конституційний Суд України у рішенні «У справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону у взаємозв'язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» № 12-рп/2013 від 28.11.2013, зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Тобто, судом зроблено висновок щодо встановлення саме помірного судового збору, у зв'язку з цим, майнове становище не має бути перепоною доступу до суду, у випадках, коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя. Відповідні положення зазначені у статті 8 Закону та статті 88 Кодексу адміністративного судочинства. Зазначені вище норми законодавства вказують на врахування судом майнового стану сторони. Дане питання знайшло своє відображення у Пленумах всіх вищих судових інстанцій (п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»; п. З Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»; Постанова Пленум Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-УІ «Про судовий збір»). Згідно з ч. 1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Крім того, необхідно враховувати те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №К. (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст. 87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку. З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Відповідно до п. 31 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. №228, кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, помісячні плани використання бюджетних коштів повинні бути затверджені протягом 30 календарних днів після затвердження Міністерством фінансів України розписів відповідних бюджетів, які формуються головними розпорядниками коштів на підставі отриманих лімітних довідок. ДПІ у м. Полтаві здійснює сплату судового збору за наявності бюджетних асигнувань та за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВб). Код економічної класифікації видатків бюджету за яким здійснюється видатки, в тому числі зі сплати судового збору є 2800 «Інші поточні видатки». Станом на сьогодні затверджено кошторис ДПІ у м. Полтаві на 2016 рік, відповідно якого наявне фінансування на сплату судового збору, проте дане фінансування має періодичний характер. Дана позиція підтримана Верховним Судом України (рішення від 30.11.2015 у справі №1170/2а-578/12, від 04.12.2015 у справі №1170/2а-1511/12, від 30.11.2015 у справі №804/6861/13-а тощо) де було прийнято рішення про звільнення від сплати судового збору органів доходів і зборів. Враховуючи викладене, керуючись ст.8 Закону України «Про судовий збір, ч.І ст.13, 88, 185, 186, 187 КАС України, ДПІ у м. Полтаві, - просять відстрочити виконання ухвали суду від 18.08.2016 року щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішення по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі.

Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області жодних документів що обґрунтовують доводи клопотання не надає.

Враховуючи наведене, на підставі матеріалів справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Посилання податкового органу на рішення Верховного Суду України (рішення від 30.11.2015 у справі №1170/2а-578/12, від 04.12.2015 у справі №1170/2а-1511/12, від 30.11.2015 у справі №804/6861/13-а тощо) є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішеннями які підпадають під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, та такими що мають юрисдикційне значення для вирішення справи.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті слід відмовити.

Згідно з ч.3 ст.189 та ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається особі, що її подала якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

Вимоги ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016р. в зазначений строк, а саме по 28.09.2016 р. з урахуванням ст. 103 Кодексу адміністративного судочинства не виконані, недоліки не усунені, а тому є підстави для повернення апеляційної скарги заявнику, що не позбавляє повторному зверненню до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 88, ч.1 ст. 108, ч. 6 ст.187 ч.3 ст.189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 816/575/16 за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1