Справа № 807/232/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

21 жовтня 2016 рокум. Ужгород№ 807/232/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2,

відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - представник не з"явилася ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними і незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, 22 березня 2016 року звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, в якому просить суд:

- визнати протиправними і незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" по оголошенню нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) № 011-06503-200115 від 20 січня 2015 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 і Закарпатським відділенням ПАТ "Дельта Банк";

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (код 21708016) в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В. внести ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 22 червня 2002 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, до Переліку вкладників і до Загального Реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк";

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 20 січня 2015 року в м. Ужгороді позивач уклав із Закарпатським відділенням ПАТ "Дельта Банк" в особі Михайлець О. В. Договір № 011-5 банківського вкладу (депозиту) на суму 13 500 доларів США. У той же день платіжним дорученням в іноземній валюті № 44645668, шляхом розміщення безготівкових коштів з поточного рахунку ОСОБА_6 № НОМЕР_3, кошти були зараховані на рахунок позивача № НОМЕР_4, зазначений у Договорі банківського вкладу.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) 02.10.2015 року було прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ „Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду Кадирова Владислава Володимировича, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Листом № 8821/1362 від 23 вересня 2015 року тимчасова адміністрація АТ "Дельта Банк" повідомила позивача про нікчемність правочину, яким є Договір № 011-06503-200115 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2015 року, на підставі п. 7 ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Відповідно, позивач не був внесений до Переліку вкладників і до Загального Реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк"

З такою позицією тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" позивач не погоджується, оскільки вважає, що Договір банківського вкладу позивача № 011-06503-200115 від 20 січня 2015 року разом із платіжним дорученням в іноземній валюті № 44645668 не суперечать вимогам Положення, Договір є типовим і не створює для позивача переваг або пільг, а тому не може розглядатись як нікчемний.

11 серпня 2016 року представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Гошовська К.Г. звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження у даній адміністративній справі. Клопотання мотивоване тим, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича. Відтак, на сьогоднішній день в АТ "Дельта Банк" триває процедура ліквідації. З огляду на ч.3 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ, ст.1 Закону України "Про банки та банківську діяльність" від 7 грудня 2000 року № 2121-111, п.6 ст.2 Закону № 4452-VІ та враховуючи положення ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Крім того, абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. За таких обставин, представник відповідача вважає, що даний спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Представник відповідача в судове засідання 21 жовтня 2016 року не з'явилася, про час та дату слухання справи повідомлялися у встановлений спосіб.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечив, подав суду письмові заперечення, вважає, що необхідною умовою підвідомчості такої категорії справ господарським судам є наявність у господарському суді справи про банкрутство. Після прийняття рішення про ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" його діяльність регулюється виключно Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відповідно - й спірні відносини, що виникли між сторонами.

Суд заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Суд зазначає, що за змістом позову причиною звернення позивача до суду є невнесення його до Переліку вкладників і до Загального Реєстру вкладників ПАТ "Дельта Банк", оскільки згідно листа № 8821/1360 від 23 вересня 2015 року тимчасова адміністрація АТ "Дельта Банк" така вважає Договір № 011-06503-200115 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2015 року нікчемним та на підставі п. 7 ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича. Відтак, на сьогоднішній день в АТ "Дельта Банк" триває процедура ліквідації.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року N 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, випливає висновок, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 р. по справі № 826/2043/15 та від 15 червня 2016 року (реєстровий № 58986596) .

При цьому відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, враховуючи, що на теперішній час здійснюється процедура ліквідації банку, для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При зазначених вище обставинах суд вважає за необхідне провадження по справі закрити, роз'яснивши позивачеві, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправними і незаконним дій та зобов'язання вчинити дії- у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

2. Роз'яснити позивачу, що справи даної категорії повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

3. Повернути позивачу ОСОБА_1 (под. номер НОМЕР_1, мешканцю АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в розмірі 1102,42 грн. (одна тисяча сто дві гривні, 42 коп.)

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч.3 ст. 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано "26" жовтня 2016 року.

СуддяТ.В. Скраль