Справа № 2а-5305/11/1470
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Гриціва М.І., Самсіна І.Л., -

розглянувши заяву державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (яка є правонаступником державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби України; далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 листопада 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Никос-Центр» до ДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 27 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року, позов задовольнив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 5 листопада 2015 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ДПІ 10 жовтня 2016 року звернулася до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ДПІ посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних відносин).

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2016 року (справа № К/800/38645/15), яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Так, в оскаржуваному рішенні, суд касаційної інстанції виходив із того, що факт реального вчинення господарських операцій підтверджено документами первинного бухгалтерського, податкового обліку та іншими доказами, які підтверджують використання позивачем придбаних матеріалів та робіт у власній господарській діяльності.

Водночас в ухвалі суду касаційної інстанції, наданій для порівняння, цей суд зазначив, що в ході розгляду справи не підтверджено факту реальності задекларованих господарських операцій позивача з контрагентами.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ДПІ заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Никос-Центр» до державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: М.І. Гриців

І.Л. Самсін