Справа № 813/1983/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Справа № 813/1983/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07.06.2016 року індексний номер НОМЕР_3. яким відмовлено у державній реєстрації права власності, ОСОБА_1(АДРЕСА_2, інд НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1;

- зобовязати Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1(АДРЕСА_2, інд НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазаначає, що 07.06.2016 року відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень за НОМЕР_3, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вважає дане рішення протиправним, оскільки позивачем подано всі документи, необхідні і передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1.

Позивач та представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибув. Через канцелярію суду 15.07.2016 року за вх. № 18364 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Відтак, згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 26.11.2017 року №834-VIІІ (далі - Закон).

Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно п. 1. ч. 1. ст. 2 Закону є - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону, - систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Згідно п. 2 ч. 1. ст. 10 Закону, - державним реєстратором є нотаріус.

Згідно із ч.1. ст. 11 Закону,- державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно ч. 1. ст. 18 Закону, - державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону, - державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 14.04.2016р, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) додано копії наступних документів: копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію договору про пайову участь у будівництві житла від 11.06.2003р, з додатками, копію технічного паспорту, копію Довідки від 12.04.2016р №191, копію Списку інвесторів по АДРЕСА_1, копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

20.04.2016 року відповідач, розглянувши подані документи прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №29344411 у зв'язку з тим, що були відсутні в повному обсязі документи, необхідні для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127.

07.06.2016 року відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з не усуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Підстави для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень встановлені ст. 24 Закону.

Відповідно ч. 1. ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може буди відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч.2. ст. 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2015 року № 1127 (чинний на момент звернення позивача до відповідача із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно), (далі Порядок).

Відповідно до п. 63 Порядку, передбачено, що для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подаються:

1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об'єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо), або довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. У разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування. У разі придбання безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного об'єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо). У разі придбання майнових прав на об'єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

2) довідка (виписка) з переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва, видана особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, про участь особи, державна реєстрація права власності якої проводиться, в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (крім випадків, коли перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва, подано особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідно до пункту 62 цього Порядку, або копію такого переліку подано відповідно до підпункту 4 цього пункту);

3) технічний паспорт на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна;

4) завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом копії документів, передбачених пунктом 62 цього Порядку (у разі, коли такі документи не подано особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом).

Згідно п. 62 Порядку, - для державної реєстрації прав на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося з 1 січня 2013 р. із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом після прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

2) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);

3) затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу;

4) документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об'єкт нерухомого майна).

Судом встановлено, що у рішенні про зупинення розгулу заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2016 року відповідач не зазначає, які саме документи не подані позивачем для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, відмова відповідача щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень оформлена відповідним рішенням від 07.06.2016 року є неправомірною, оскільки відповідач посилається як на підставу відмови на п.8. ч.1. ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме, що не були усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, оскільки не зазначено, які саме обставини мали бути усунені.

Судом встановлено, що позивачем надані наступні документи для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості згідно вимог чинного законодавства, а саме: копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію договору про пайову участь у будівництві житла від 11.06.2003р, з додатками, копію технічного паспорту, копію Довідки від 12.04.2016р №191, копію Списку інвесторів по АДРЕСА_1, копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

За таких обставин, аналіз наведених статей Закону та нормативних документів, зібраних у справі доказів дають підстави стверджувати, що у відповідача не було підстав, передбачених ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо відмови проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості.

Тому, у суду є всі законні підстави зобов'язати зобов'язати Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1.

В даному випадку не буде втручанням суду у дискреційні повноваження приватного нотаріуса, а буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач звертався до відповідача з даного питання щодо державної реєстрації права власності.

Таким чином, єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов'язання Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючі наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому такий підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування Рішення Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07.06.2016 року індексний номер НОМЕР_3. яким відмовлено у державній реєстрації права власності, ОСОБА_1(АДРЕСА_2, інд. НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1 та зобовязання Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1.

Частиною 3 ст.2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого рішення, що підлягає оскарженню саме у межах даного провадження.

Водночас, докази, подані позивачем підтверджують обставини на які він посилається на обґрунтування позовних вимог та не були спростовані доводами відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, тому адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати підлягають стягненню з Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07.06.2016 року індексний номер НОМЕР_3. яким відмовлено у державній реєстрації права власності, ОСОБА_1(АДРЕСА_2, інд. НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1.

3. Зобовязати Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. НОМЕР_2), на квартиру АДРЕСА_1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) з Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) судовий збір, в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 31.10.2016 року.