Справа № 813/2107/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Львів № 813/2107/16

10 год. 08 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Палюка М.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача: представник Копко І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання незаконними та скасування актів, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України у Львівській області, у якому просить визнати незаконними та скасувати акт від 20.05.2016 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року (форма НВС-2), акт № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби (форма НТВС) та зобов'язати відповідача повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року із позивачем.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходив військову службу в Управлінні СБ України у Львівській області. 04.07.2004 року близько 11 год. під час виконання ним обов'язків військової служби, а саме під час службової поїздки на зустріч із оперативним джерелом для отримання інформації відповідно до оперативно-розшукової справи із використанням власного транспортного засобу в інтересах служби з ним трапився нещасний випадок (ДТП). З місця ДТП позивача було доставлено в Комунальну міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, де він перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні № 1 з 04 липня по 09 серпня 2004 року. Під час проведення оперативного лікування позивачу ампутовано праву нижню кінцівку на рівні нижньої третини гомілки. 23.02.2016 року наказом СБ України № 82/ДСК призначена комісія із розслідування вищезазначеного нещасного випадку. Однак, на думку позивача, складений акт спеціального розслідування нещасного випадку від 20.05.2016 року та акт № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, згідно з яким комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби є незаконним, а отримані висновки не відповідають дійсності. Зазначає, що відповідачем не враховано висновки Львівського окружного адміністративного суду, викладені у постанові від 12.05.2014 року у справі 813/511/14, зокрема, не враховано свідоцтво про хворобу № 189 від 16.08.2011 року, довідку відділу кадрового забезпечення № 360/11/1-2726 від 11.09.2011 року, висновок ВЛК № 49 від 01.03.2005 року, довідку начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області від 11.11.2004 року, а також не відібрано пояснення у оперативного джерела.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідач діяв відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Наказом СБУ від 12.12.2002 року № 443. За результатами проведеного спеціального розслідування, згідно з п. 1.8. вказаного Порядку, на підставі наявних матеріалів нещасного випадку, пояснень опитаних осіб, складено акт від 20.05.2016 року за формою НВС-2 та зроблено висновок, що нещасний випадок із співробітником Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_1 стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби. Дане рішення було відображено в акті № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби від 20.05.2016 року за формою НТВС, відповідно до п. 1.8 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України. Зазначив, що нещасний випадок з позивачем мав місце 04.07.2004 року - у неділю, вихідний день та відсутня будь-яка інформація і документи, що підтверджують причини і необхідність виконання обов'язків військової служби позивачем у позаслужбовий час, рішення комісії про те, що нещасний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби є законним та прийнятим на підставі наявних матеріалів спеціального розслідування даної події.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення позивача та представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 1997 року проходив військову службу в Службі безпеки України. У 2004 році перебував на посаді помічника начальника 2 напрямку 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області.

04.07.2004 року на 533 км + 300 м автодороги Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач, керуючи автомобілем марки «Тойота» Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зіткнення з металевою балкою огородження, внаслідок чого частина металевої балки відірвалась та пробила автомобіль наскрізь, пошкодивши при цьому ногу позивача.

Відповідно до довідки начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника Шиліна В.М. від 11.10.2004 року, помічник начальника 2 напрямку 2 відділу ГВ «К» майор ОСОБА_1 04.07.2004 року отримав травму, яка не пов'язана з виконанням ним службових обов'язків.

Згідно з довідкою начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника Шиліна В.М. від 11.11.2004 року в ході додаткового встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди було з'ясовано, що 04.07.2004 року помічник начальника 2 напрямку 2 відділу ГВ «К» Управління СБУ у Львівській області майор ОСОБА_1 отримав травму при виконанні службових обов'язків. Довідку від 11.10.2004 року просить вважати недійсною.

Наказом СБУ від 03.10.2013 року № 410/ДСК призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року з майором ОСОБА_1 та проведено спеціальне розслідування в період з 04.10.2013 року по 24.10.2013 року.

За результатами спеціального розслідування складено акт за формою НВС-2 від 24.10.2013 року. Відповідно до зазначеного акта, комісією зі спеціального розслідування зроблено висновок, що нещасний випадок із співробітником Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_1 стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби, даний нещасний випадок береться на облік та про нього складається акт за формою НТВС. Дане рішення було відображено в акті № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби від 24.10.2013 року за формою НТВС. Позивач із вказаними актами не погодився, оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2014 року у справі 813/511/14 визнано протиправним та скасовано акт від 24 жовтня 2013 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год. 00 хв., форма НВС-2, та акт від 24 жовтня 2013 року № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, а також зобов'язано Управління Служби безпеки України у Львівській області повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год. 00 хв. із майором ОСОБА_1. Вказана постанова набрала законної сили.

23.02.2016 року наказом СБ України № 82/ДСК призначена комісія із повторного спеціального розслідування вищезазначеного нещасного випадку. За результатами спеціального розслідування складено акт спеціального розслідування нещасного випадку від 20.05.2016 року та акт № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, згідно з яким комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби.

Не погоджуючись із вказаними актами, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися зі співробітниками-військовослужбовцями і військовослужбовцями строкової служби (далі - військовослужбовці) під час виконання обов'язків військової служби здійснюється відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Наказом СБУ від 12.12.2002 року № 443 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 Порядку розслідуванню підлягають раптове погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою, іонізуючим випромінюванням, а також ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один чи більше робочих днів, а також смертельні випадки з військовослужбовцями при виконанні обов'язків військової служби (далі - нещасні випадки).

Пунктом 1.3 Порядку передбачено, що за результатами розслідування складається акт про нещасний випадок за формою НВС-1. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов'язки військової служби:

а) на шляху прямування на службу або із служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

б) на території підрозділу, органу, закладу СБУ протягом робочого (учбового) часу, включаючи і перерви, установлені розпорядком (розкладом занять);

в) за межами території підрозділу, органу, закладу СБУ, якщо перебування там відповідало обов'язкам військовослужбовця або він був направлений туди за наказом відповідного командира (начальника);

г) при виконанні державних або громадських обов'язків, хоч ці обов'язки й не були пов'язані з військовою службою;

ґ) при виконанні обов'язку з урятування людського життя, охорони державної, комунальної і приватної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;

д) використання власного транспортного засобу в інтересах підрозділу, органу, закладу СБУ з дозволу або за дорученням керівництва підрозділу, органу, закладу СБУ в установленому порядку.

Згідно з п. 1.8 Порядку якщо за результатами роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою НВС-1, то про такий нещасний випадок складається акт про нещасний випадок за формою НТВС.

Як передбачено п. 2.1 Порядку про кожний нещасний випадок військовослужбовець (свідок), який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього чи прямого начальника потерпілого (далі - начальник потерпілого) та начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Відповідно до п. 2.2 Порядку начальник потерпілого або начальник підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, зобов'язаний:

а) терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому і в разі необхідності доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

б) якщо потерпілий є представником іншого підрозділу, органу, закладу СБУ, - повідомити начальника цього підрозділу, органу, закладу СБУ;

в) зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку та устаткування у такому стані, у якому вони були на момент події (якщо це не загрожує життю та здоров'ю інших людей і не призведе до більш тяжких наслідків), а також ужити заходів щодо недопущення подібних випадків.

Згідно з п. 2.3 Порядку начальники підрозділів, органів та закладів СБУ, де стався нещасний випадок, які мають у своєму складі підрозділи роботи з особовим складом, отримавши повідомлення про нещасний випадок, організовують його розслідування, для чого наказом призначають комісію, до складу якої входять: спеціаліст з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ (голова комісії); начальник (заступник начальника) структурного підрозділу СБУ, де стався нещасний випадок; посадова особа підрозділу роботи з особовим складом. У разі потреби до складу комісії можуть входити й інші посадові особи та спеціалісти.

Відповідно до п. 2.4 Порядку комісія з розслідування нещасного випадку зобов'язана протягом трьох діб:

а) обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до нього, та отримати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

б) визначити відповідність умов і безпеки служби (місця праці) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

в) з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити, пов'язаний чи не пов'язаний цей випадок з виконанням службових завдань, дотриманням визначених нормативними документами технологічних процесів, розпоряджень начальників;

г) визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів про охорону праці, а також розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

ґ) скласти акт розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем під час виконання обов'язків військової служби за формою НВС-2 у трьох примірниках, а також акт за формою НВС-1 або акт за формою НТ у шести примірниках і подати його на затвердження начальнику підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок.

До першого примірника акта розслідування за формою НВС-2 (далі - акт розслідування нещасного випадку) додаються акт за формою НВС-1 або НТВС, пояснення свідків, потерпілого, а також витяги з експлуатаційної документації, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують стан робочого місця (устаткування, машини, апаратури тощо), у разі необхідності також медичний висновок щодо діагнозу ушкодження здоров'я потерпілого внаслідок нещасного випадку, а також про наявність в організмі потерпілого алкоголю чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.1 Порядку нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого підлягають спеціальному розслідуванню.

Пунктом 3.3 Порядку встановлено, що нещасні випадки, зазначені в п. 3.1 цього Порядку, належать до надзвичайних подій у Службі безпеки України. Спеціальне розслідування цих випадків проводиться комісією, яка призначається наказом керівництва Служби безпеки України.

Відповідно до п. 3.4 Порядку передбачено, що спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 10 робочих днів. У разі потреби встановлений строк може бути продовжений посадовою особою Служби безпеки України, яка призначила розслідування. За результатами розслідування складається акт за формою НВС-2, а також оформляються інші матеріали, передбачені п. 3.10 цього Порядку.

З аналізу наведених норм слідує, що у відповідних службових осіб Служби безпеки України у випадку настання нещасного випадку виникає обов'язок провести розслідування нещасного випадку, що стався із військовослужбовцем та скласти відповідний акт з урахуванням обставин і причин, що призвели до нещасного випадку, та визначити, пов'язаний чи не пов'язаний цей випадок з виконанням службових завдань.

Як вбачається з акта від 20.05.2016 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року, комісією встановлено, що:

- нещасний випадок, що стався 04.07.2016 року із ОСОБА_1, стався в період проходження військової служби;

- зібраними в ході спеціального розслідування документальними матеріалами не підтверджено факт виїзду ОСОБА_1 04.07.2004 року на власному автомобілі саме для проведення зустрічі з оперативним джерелом, у зв'язку з чим нещасний випадок із ОСОБА_1 не пов'язаний з виконанням ним обов'язків військової служби.

Виходячи зі змісту вказаного акта від 20.05.2016 року висновок комісії зі спеціального розслідування про те, що нещасний випадок із ОСОБА_1 стався у період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби базується на відсутності інформації, яка б підтверджувала виконання обов'язків військової служби ОСОБА_1 у день нещасного випадку. Зокрема, зазначено про неможливість встановити установчі дані на оперативне джерело у зв'язку зі знищенням особової справи. Також, зазначено про не підтвердження виконання ОСОБА_1 обов'язків військової служби відповідно до пояснень безпосереднього керівника позивача та керівника підрозділу, у якому проходив службу позивач.

Разом з тим, суд зазначає, що у матеріалах спеціального розслідування наявна довідка начальника 2 відділу ГВ «К» УСБУ у Львівській області Шиліна В.М. від 11.11.2004 року про те, що в ході додаткового встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди було з'ясовано, що 04.07.2004 року помічник начальника 2 напрямку 2 відділу ГВ «К» Управління СБУ у Львівській області майор ОСОБА_1 отримав травму при виконанні службових обов'язків. Довідку від 11.10.2004 року, де вказує, що травма не пов'язана з виконанням ОСОБА_1 службових обов'язків, просить вважати недійсною.

Також, у матеріалах спеціального розслідування містяться письмові пояснення Шиліна В.М., у яких зазначено, що функціональними обов'язками ОСОБА_1 були передбачені зустрічі із оперативними джерелами, а виїзди співробітників СБ України, в тому числі і в позаробочий час, здійснювались відповідно до функціональних обов'язків. Вказує, що обставин такого виїзду ОСОБА_1 він не пригадує, оскільки пройшов тривалий час.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях, які долучені до матеріалів спеціального розслідування, вказує, що 04.07.2004 року працюючи по одній із його оперативно-розшукових справ у терміновому порядку виїхав для проведення оперативних заходів на зустріч з особою - з оперативною зашифровкою «Дядько», яка відповідно до чинного законодавства співпрацювала з органами СБУ на конфіденційній основі, прізвище особи пам'ятає, проте розкрити може лише у визначеному законом порядку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що комісією з проведення спеціального розслідування не вживались заходи щодо відібрання пояснень у оперативного джерела «Дядько», прізвище якого було відомо позивачу. Для з'ясування даної обставини жодних пояснень у позивача не відібрано.

Стосовно довідок начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника Шиліна В.М. від 11.10.2004 року та від 11.11.2004 року, та розбіжностей у них відповідачем зроблено висновок, що суперечлива інформація у вказаних довідках нічим не підтверджена та не може засвідчувати факт отримання травми ОСОБА_1 при виконанні службових обов'язків та не може бути врахована як належний доказ у справі. Суд вважає таке твердження відповідача таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки керівником позивача у довідці від 11.11.2004 року зазначено про те, що довідку від 11.10.2004 року слід вважати недійсною. В той же час, відповідачем не наведено обґрунтувань, чому ним враховано відомості, зазначені у довідці від 11.10.1004 року, та не враховано відомості довідки від 11.11.2004 року.

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що комісією зі спеціального розслідування у повній мірі не перевірено факти, на які посилається потерпілий ОСОБА_1 та не співставлено їх з інформацією, зазначеною у довідці його безпосереднього керівника. Такого ж висновку дійшов Львівський окружний адміністративний суд у постанові від 12.05.2014 року у справі 813/511/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд констатує, що відповідачем під час повторного проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2014 року у справі 813/511/14 не враховано вказівки суду, обов'язкові до виконання під час проведення такого спеціального розслідування нещасного випадку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, ці обставини повинен довести суб'єкт владних повноважень, який є відповідачем, оскільки саме з встановленням цих обставин пов'язана правомірність прийнятих рішень.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Критерій обґрунтованості рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суд вважає, що для цього відповідач повинен був ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, а також виконати вимоги рішення суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні достатні правові підстави для складення спірних актів від 20.05.2016 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року (форма НВС-2) та № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби (форма НТВС). На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних актів у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності оскаржуваних актів.

Зазначені у рішенні суду обставини повинні бути детально проаналізовані відповідачем в ході проведення службового розслідування, за результатами якого повинен бути складений акт розслідування відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд також звертає увагу на те, що суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування акта від 20.05.2016 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року (форма НВС-2) та акта № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби (форма НТВС). Крім того, для належного захисту порушених прав позивача слід зобов'язати відповідача повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року із позивачем. Відтак, адміністративний позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати акт від 20.05.2016 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року (форма НВС-2).

Визнати протиправним та скасувати акт № 9 від 20.05.2016 року про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС.

Зобов'язати Управління Служби безпеки України у Львівській області повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року із майором ОСОБА_1.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України у Львівській області на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 79039, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в сумі 1653 (одна тисяча шістсот п'ятдесят три) гривень 63 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 25.10.2016 року.

Суддя Клименко О.М.