Справа № 821/157/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/14588/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Мороз Л.Л., Горбатюка С.А., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу Генічеського районного центру зайнятості на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 9 березня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року по справі №821/157/16 за позовом Генічеського районного центру зайнятості до Виконавчої дирекції Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання нечинним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року Генічеський районний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до Виконавчої дирекції Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №103 від 22.12.2015р. „Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приймаючи спірне рішення про повернення неправомірно витрачених страхових коштів відповідач дійшов до помилкового висновку про порушення позивачем вимог діючого у цій сфері законодавства.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 9 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Генічеський районний центр зайнятості звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 12.11.2015р. по 18.11.2015р. спеціалістами відділення Генічеської районної виконавчої дирекції Херсонського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була здійснена планова перевірка Генічеського районного центру зайнятості з питань отримання, використання та повернення коштів Фонду за період з 01.04.2015р. по 01.10.2015р., за результатами якої, при обчислення допомоги працівнику районного центру зайнятості ОСОБА_1, виявлене неправомірне витрачання центром зайнятості страхових коштів на загальну суму 9175,32 грн.

За результатами вказаної перевірки складений акт № 55 від 18.11.2015 року, на підставі якого уповноваженою особою відділення Генічеської районної виконавчої дирекції Херсонського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було прийняте рішення №103 від 22.12.2015 року про повернення неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 9175,32 грн., з якої 7457,94 грн. - допомога по вагітності і пологах за 54 календарних дні, а 1717,38 грн. - завищення заробітної плати, взятої для розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах.

Суди першої і апеляційної інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходили з того, що при розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах позивачем безпідставно включена сума відпустки за серпень 2014 року, а при оплаті лікарняного у зв'язку з вагітністю та пологами необґрунтовано збільшена допомога по вагітності і пологах на 54 календарних дні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що згідно акту перевірки №55 від 18.11.2015 року, при перевірці правильності призначення і обчислення допомоги по вагітності та пологах працівнику районного центру зайнятості ОСОБА_1 на суму 24859,8 грн. за період з 20.08.2014р. по 15.02.2015р. виявлено, що ця допомога нарахована та виплачена виходячи із середньоденної зарплати 138,11 грн. з розрахунку заробітної плати за період лютий - липень 2014 року 24998,32 грн., допомога нарахована за 180 днів згідно лікарняного листка як особі, яка належить до 4-ї категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

При обчисленні середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах у липні 2014 року була включена сума відпустки за серпень 2014 року 2468,29 грн., яка не входить до розрахункового періоду (лютий - липень 2014 року), що призвело до завищення середньоденної суми допомоги на 13,63 грн. Таким чином, центром зайнятості неправомірно витрачена сума страхових коштів склала 1717,38 грн. (126 днів х 13,63 грн.)

У відповідності до ст.38 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 №2240-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 2240-III) Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1 - 4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що особа має право на пільги встановлені цією статтею, а саме на виплату допомоги по вагітності та пологах за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів) за умови, що особа віднесена до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 39 Закону № 2240-III допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100% середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у відповідності до ст.53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 796-XII) до IV категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

У відповідності до пунктів 6.1. та 6.3. Інструкції „Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян" затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я від 13.11.2001 № 455, зареєстрованої в Міністерсті юстиції України 04.12.2001р. №1005/6196 Листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами видається за місцем спостереження за вагітною з 30 тижнів вагітності воднораз на 126 календарних днів (70 календарних днів до передбачуваного дня пологів і 56 - після).

Жінкам, які належать до I - IV категорій постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, видається листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів на період допологової відпустки і 90 - на період післяпологової відпустки).

З аналізу наведених норм колегія суддів дійшла висноку, що право на отримання листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів мають жінки які належать до IV категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, у разі якщо вони постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно ст.15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Судами встановлено, що 16.02.1998 року ОСОБА_1 видане посвідчення громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) Серії НОМЕР_1. За даними паспорта громадянина України, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 у спірний період часу не проживала постійно та не працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Натомість судами встановлено, що ОСОБА_1 була постійним працівником Генічеського районного центру зайнятості, разом з тим Генічеський район Херсонської області не є територією зони посиленого радіоекологічного контролю.

Виходячи з встановлених у справі обставин колегія суддів вважає вірним висновок судів першої та апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 віднесена до 4-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому обов'язковою умовою для наявності в неї права на передбачені законодавством пільги, є постійне фактичне проживання або постійна робота на території зони посиленого радіоекологічного контролю, отже ОСОБА_1 не мала права на отримання листка непрацездатності тривалістю 180 календарних днів.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів щодо спірних обчислень розміру середньої заробітної плати, з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.53 Закону № 2240-III порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із абзацом першим пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затвердженого постановою Кабінета Міністрів України №1266(далі - Порядок №1266) Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

У відповідності до п.7 Порядку №1266 середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На підставі п.4 Постанови КМУ №1266, Міністерству праці та соціальної політики надано право давати роз'яснення щодо застосування вищезазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Міністерство праці та соціальної політики в своєму листі від 01.02.2010р. №1000/0/14-10/18 визначило, що суми нарахувань за час відпусток на відміну від порядку їхньої фактичної виплати розподіляються пропорційно часу, що припадає на дні відпустки у відповідному місяці (як при визначенні страхових внесків, так і відповідно при здійсненні розрахунку середньої заробітної плати).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у липні 2014 року були нараховані відпускні за 5 календарних днів липня 2014 року в сумі 649,55 грн. і 2468,29 грн. - за 19 календарних днів серпня 2014 року.

Таким чином, при обчисленні листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 районним центром зайнятості до розрахунку була взята середньоденна зарплата 138 грн.11 коп.

Як вірно зазначили суди попередніх інстанцій, у відповідності до п.4 Порядку №1266, до розрахункового періоду (6 місяців за 01.02.2014 по 31.07.2014 р.р.) серпень не входить, оскільки страховий випадок настав саме в серпні, а тому і сума відпускних, яка припадає на 19 календарних днів серпня, не повинна враховуватись до розрахунку середньої заробітної плати за липень.

Сума заробітної плати за лютий-серпень 2014 року з урахуванням відпускних має становити 22530,03 грн., в тому числі в лютому 2014 року заробітна плата з відпускними склала 5810,87 грн., у березні 2014 року - 2179,07 грн., у квітні 2014 року - 3010,66 грн., у травні 2014 року - 3647,75 грн., у червні 2014 року - 3991,70 грн., у липні 2014 року - 3889 грн. 98 коп. (3240,43 грн. заробітної плати + 649,55 грн. відпускних за 5 календарних днів липня 2014 року).

Для отримання середньоденної заробітної плати загальна сума 22530,03 грн. ділиться на 181 днів, середньоденна заробітна плата складає 124,48 грн.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Генічеського районного центру зайнятості відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 9 березня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: