Справа № 822/1910/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1910/16
У Х В А Л А

25 жовтня 2016 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретарі за участі: позивача представника позивача Литвинюк К.Б. ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

До суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 157 КАС України. В обґрунтування клопотання зазначає про те, що цей позов не має ознак публічно-правового спору, оскільки відповідач не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ст. 3, 17 КАС України, а тому позовні вимоги не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Також вказує, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 16 лютого 2016 року у справі № 826/2043/15, справи аналогічної категорії повинні розглядатись в порядку господарського судочинства.

Позивач та його представник проти закриття у справі заперечують. Вважають цей спір публічно-правовим, оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює свою діяльність саме як суб'єкт владних повноважень.

Представник відповідача в судове засідання не з з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та клопотання про закриття провадження у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність визначена також частиною 1 вищевказаного Закону як неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

З наведеного слідує, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Частиною 3 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дійсно встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Разом з тим, у цій адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказаний Закон є спеціальним, яким у свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Системний аналіз вищевказаних положень, дає підстави для висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури, передбаченої Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпосередня наявність порушеної справи про банкрутство в господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким у свою чергу не передбачене порушення справи про банкрутство в господарському суді, а тому Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як видно з позовної заяви, в якості відповідача вказано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Відповідно до ч. 1 ст.35 Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави прийти до висновку, що відповідач за правовим статусом та колом повноважень, відноситься до суб'єктів публічного права з ознаками суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим, даний спір відноситься до категорії публічно правових та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання про закриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 26.10.2016 року.

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок