Справа № 813/5755/15
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/23604/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Маринчак Н.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 р.

у справі № 813/5755/15

за поданням Головного управління ДФС у Львівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська тютюнова фабрика»

про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2015 року Головне управління ДФС у Львівській області (далі - заявник, ГУ ДФС у Львівській області) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська тютюнова фабрика» (далі - відповідач, ТОВ «Львівська тютюнова фабрика») про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ «Львівська тютюнова фабрика» шляхом накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках відповідача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 р. у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, заявник звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального права, просив скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити подання в повному обсязі.

Відповідач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі пунктів 1-3 статті 345, пункту 2 частини 7 статті 346 Митного кодексу України, на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС у Львівській області від 28.09.2015 р. № 33690/7/99-99-22-07-02-17 та з врахуванням листа Львівської митниці ДФС від 25.09.2015 р. № 11255/8/13-70-25/37 щодо залучення працівників митниці до складу робочої групи ГУ ДФС у Львівській області було видано наказ від 29.09.2015 р. № 618 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Львівська тютюнова фабрика».

Копію наказу було вручено 29.09.2015 року адвокату відповідача Ломазі Ю.Т., про що свідчить його особистий підпис на примірнику наказу.

Із матеріалів справи також вбачається, що особа, яка представляє інтереси відповідача, відмовилася розписатись у посвідченнях на право проведення перевірки № № 53, 54, 55, 56, 57 від 29.09.2015 року, що зафіксовано в акті про відмову в допуску до проведення перевірки стану дотримання ТОВ «Львівська тютюнова фабрика» законодавства України з питань митної справи від 29.09.2015 року №7/22-05.

06.10.2015 року податковим органом за № 4745/10/13-01-22-05-15, № 4746/10/13-01-22-05-15 на ім'я керівника ТОВ «Львівська тютюнова фабрика» було підготовлено запити про надання доступу для здійснення огляду виробничих, складських, торговельних приміщень відповідача та про здійснення контрольного аналізу сировини, матеріалів і готової продукції, а також контрольного запуску у виробництво сировини та матеріалів, що використовувались у виробництві готової продукції (підакцизних товарів), виготовлених із сировини, що була ввезена на митну територію України із звільненням від оподаткування акцизним податком.

Запити вручені керівнику підприємства не були, у зв'язку із відсутністю останнього, про що складено відповідний акт від 07.10.2015 року № 19/22-05.

Водночас, з 28.08.2015 року податковим органом було розпочато планову перевірку відповідача за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року за планом на 2015 рік та згідно наказу № 570 від 17.08.2015 року.

При цьому, згідно наказу № 637 від 16.09.2015 року позивачем було додатково залучено до складу перевіряючих під час проведення планової перевірки відповідача, з метою перевірки митних платежів - ГДРІ відділу спеціальних перевірок Управління перевірок з окремих питань податкового та митного аудиту ДФС України Загороднюк Н.В. й начальника відділу контролю за виробництвом та обігом підакцизного податку Дорош С.О. - з 16.09.2015 року по 24.09.2015 року.

Окрім того, згідно наказу № 654 від 24.09.2015 року позивачем було продовжено проведення планової перевірки терміном на 10 робочих днів - до 09.10.2015 року.

Відтак, у період із 28.08.2015 року по 09.10.2015 року тривала планова перевірка відповідача.

Відмовляючи у задоволенні подання, суди попередніх інстанцій, з висновками яких погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходили з того, що контролюючим органом порушена процедура проведення позапланової виїзної перевірки відповідача, а відтак дії податкового органу щодо звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках підприємства є передчасними.

Крім того, ТОВ «Львівська тютюнова фабрика» було оскаржено в судовому порядку наказ від 29.09.2015 р. № 618, а відтак платник податків висловив незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Відповідно до пунктів 3, 5, 9 частини 1 статті 347 Митного кодексу України, посадовим особам органів доходів і зборів під час проведення документальної виїзної перевірки для з'ясування питань, пов'язаних з перевіркою, надається право: проводити огляд виробничих, складських, торговельних та інших приміщень підприємства, що перевіряється, з відображенням результатів такого огляду у відповідному акті; проводити у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, контрольні аналізи сировини, матеріалів і готової продукції, контрольні запуски у виробництво сировини та матеріалів, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися підприємством, що перевіряється, у виробництві готової продукції, виготовленої із сировини та матеріалів, поміщених у відповідний митний режим, або призначати проведення зазначених дій уповноваженими експертами; призначати проведення уповноваженими експертами контрольних обмірів обсягів будівельних, монтажних, ремонтних та інших робіт; у разі недопущення посадових осіб органів доходів і зборів до проведення огляду територій та виробничих, складських, торговельних чи інших приміщень, здійснення контрольних аналізів, визначених у цій статті, звертатися до суду із поданням про зупинення видаткових операцій підприємства на рахунках такого підприємства шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого підприємства, що знаходяться у банку (крім операцій з видачі заробітної плати, сплати митних платежів та інших податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань підприємства).

Згідно статті 349 Митного кодексу України, посадові особи органу доходів і зборів мають право приступити до проведення документальної (планової чи позапланової) виїзної перевірки декларанта чи зустрічної звірки на підприємстві за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення керівнику відповідного підприємства або уповноваженій ним особі під розписку посвідчення на право проведення перевірки, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу доходів і зборів, мета проведення перевірки, вид (планова чи позапланова) та підстави її проведення, дати початку та закінчення перевірки, посади, спеціальні звання та прізвища посадових осіб органу доходів і зборів, які проводитимуть перевірку, пред'явлення службових посвідчень зазначених осіб, а також надання копії наказу органу доходів і зборів про проведення перевірки

Посвідчення на право проведення перевірки є дійсним за умови наявності підпису керівника органу доходів і зборів, скріпленого печаткою органу доходів і зборів.

Ненадання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі копії наказу органу доходів і зборів про проведення перевірки, непред'явлення службових посвідчень посадових осіб органу доходів і зборів, які проводитимуть перевірку, та посвідчення на право проведення перевірки або їх надання (пред'явлення) з порушенням вимог, установлених частинами першою і другою цієї статті, є підставою для недопуску посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки.

Недопущення посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки з інших підстав, ніж ті, що визначені у частині третій цієї статті, не дозволяється.

При пред'явленні посвідчення на право проведення перевірки керівник підприємства або уповноважена ним особа розписується у посвідченні із зазначенням свого прізвища, ім'я, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови керівника підприємства або уповноваженої ним особи розписатися в посвідченні на право проведення перевірки посадовими особами органу доходів і зборів складається акт, який засвідчує факт відмови. Акт про відмову від підпису в посвідченні на право проведення перевірки є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови керівника підприємства або уповноваженої ним особи у допуску посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки складається акт.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що податковим органом фактично не підтверджено пред'явлення посадовими особами органу доходів і зборів, які проводитимуть перевірку, копії наказу про проведення перевірки, що є умовою допуску до перевірки, оскільки в порушення положень статті 349 Митного кодексу України копія наказу про проведення перевірки була вручена не уповноваженій особі.

Непред'явлення відповідачу вказаних документів є підставою для відмови у допуску до проведення перевірки. Запити, в яких контролюючий орган просить керівника підприємства надати доступ до огляду приміщень і здійснити контрольний запуск у виробництво сировини та матеріалів позивачу не надсилалися та вручені не були, а відтак у податкового органу були відсутні правові підстави для звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках шляхом накладення арешту на кошти. Крім того, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскарження відповідачем наказу про проведення перевірки є свідченням наявності спору про право, а відтак подання податкового органу задоволенню не підлягає.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте податковий орган цього обов'язку не виконав.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області - відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2015 р. у справі № 813/5755/15- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді підпис І.О. Бухтіярова
З оригіналом згідно підпис Н.Є. Маринчак