Справа № 361/4352/2016-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4352/2016-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: комунальне підприємство Броварської міської ради «Бровариводоканал» про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: комунальне підприємство Броварської міської ради «Бровариводоканал» про:

- визнання неправомірним рішення відповідача від 28.03.2016 р. про відмову в перерахунку пенсії позивача;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача з 22.03.2016 р. із заробітної плати, одержаної ним за роботу в зоні відчуження з 06.06.1986 р. по 07.06.1986 р. у розмірі 450,18 крб. : 2 х 30 календарних днів.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, потерпілим 1 категорії, інвалідом ІІ групи.

Позивач перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області.

У 1986 році позивач працював у виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства м. Бровари, правонаступником якого є КП Броварської міської ради «Бровариводоканал» на посаді начальника гаража та безпосередньо приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У період з 06.06.1986 р. по 07.06.1986 р. включно позивач був відряджений до м. Чорнобиль Чорнобильського району, що підтверджується довідкою КП Броварської міської ради «Бровариводоканал» від 23.12.2015 р. № 05-149 форми № 122 та путьовим листом № 003082.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі № 361/132/16-ц, яке набрало законної сили, було визначено, що розмір заробітної плати ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС у м. Чорнобиль у період з 06 по 07 червня 1986 року з урахуванням премії в розмірі 400 крб., становить 450,18 крб. та зобов'язано КП Броварської міської ради «Бровариводоканал» видати ОСОБА_2 довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у м. Чорнобиль за період з 06 по 07 червня 1986 року із включенням до неї премії у розмірі 400 крб. та заробітної плати в розмірі 50,18 крб., згідно з довідкою від 23.12.2015 р. № 05-147.

22.03.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної ним за роботу в зоні ЧАЕС у період з 06 по 07 червня 1986 року, додавши підтверджуючі первинні документи, зокрема відповідну довідку КП Броварської міської ради «Бровариводоканал» про заробітну плату.

Рішенням Броварського ОУПФУ Київської області від 28.03.2016 р. позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що його вимоги не підтверджуються відповідними первинними документами.

Про прийняття відповідачем вказаного рішення позивач був повідомлений листом від 09.04.2016 р. № 3935/03.

Вважаючи зазначене рішення відповідача неправомірним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок його пенсії із врахуванням заробітної плати, отриманої ним за роботу в зоні ЧАЕС у загальному розмірі 450,18 крб.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак, вважає, що судом було неправильно обрано спосіб захисту порушеного права позивача, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 (далі - Порядок № 1210), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 57 Закону № 796-ХІІ передбачено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

У п. 1 Порядку № 1210 закріплено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно з пп. 4, 5 п. 3 Порядку № 1210 менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати; 5) менше місяця та захворіла на променеву хворобу, пенсія обчислюється згідно із статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 4 статті 15 Закону № 796-XII визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, законодавством регламентовано право особи на визначення розміру її пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

При цьому, розрахунок пенсії здійснюється органами ПФУ на підставі відповідної довідки, виданої підприємством, установою, організацією, на якому працювала така особа.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що факт роботи позивача у зоні відчуження з 06 по 07 червня 1986 року та отримання ним за цей період заробітку в загальному розмірі 450,18 крб. (з урахуванням премії 50,18 крб.) встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, та у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, такі обставини мають преюдиційне значення і не потребують доказування, а довідка, видана роботодавцем позивача - КП Броварської міської ради Київської області «Бровариводоканал» містить всі необхідні відомості про отриманий ним заробіток для здійснення перерахунку його пенсії.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що рішення відповідача від 28.03.2016 р. про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з розміру заробітної плати 450,18 крб., отриманої ним за роботу в зоні ЧАЕС у період з 06 по 07 червня 1986 року, є неправомірним і в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача з урахуванням вказаної заробітної плати, починаючи з 22.03.2016 р.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при ухваленні оскаржуваної постанови в частині визнання незаконним рішення відповідача від 28.03.2016 р. судом першої інстанції було правильно по суті вирішено справу в цій частині, але порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, яким передбачено такий спосіб захисту порушеного права особи як визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, а тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні шляхом викладення абзацу другого його резолютивної частини у наступній редакції: «Визнати протиправним рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 28.03.2016 р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2».

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача було наведено чіткий розрахунок, здійснення якого належить до дискреційних повноважень відповідача, які ним не були реалізовані, а отже, й не було вчинено дій (бездіяльності та/або прийнято рішення), які б порушували права позивача саме в цій частині і, у відповідності до ст. 2 КАС України, підлягали захисту.

Водночас, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при ухваленні судового рішення в цій частині судом було порушено норми процесуального права, а саме ст. 2 КАС України, що призвело до неправильного вирішення таких позовних вимог і відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є правовою підставою для його скасування в частині визначення розрахунку пенсії позивача шляхом ділення суми його заробітної плати, отриманої за роботу в зоні ЧАЕС у період з 06 по 07 червня 1986 року, на 2 дні та її множення на 30 календарних днів, та залишення таких позовних вимоги без задоволення.

В іншій частині, щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 22.03.2016 р., виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження з 06.06.1986 р. по 07.06.1986 р. в розмірі 450,18 крб., постанова суду першої інстанції є такою, що ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, згідно зі ст. 159 КАС України, та у відповідності до ст. 200 КАС України - підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта про те, що факт отримання позивачем заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у розмірі 450,18 крб. не підтверджується первинними документами, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки, як було зазначено вище, такі обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.

Посилання апелянта на рішення ВСУ від 15.12.2015 р. по справі № 21-4722а15 та ВАСУ від 01.04.2015 р. № К/800/66059/15, від 21.05.2015 р. № К/800/62245/14 колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані судові рішення ухвалені за інших обставин справи.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, апеляційний суд відступає від правової позиції ВСУ, викладеної в постанові від 15.12.2015 р. по справі № 21-4722а15, на яку посилається апелянт, оскільки у справі, що розглядалась ВСУ ключове значення мало встановлення факту нарахування особі заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС, а в даній адміністративній справі, такий факт встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі іншій доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в частині визнання права позивача на перерахунок його пенсії із заробітної плати в зоні ЧАЕС в розмірі 450,18 крб. та зобов'язання відповідача здійснити такий перерахунок і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення та не переконав суд у своїй правоті.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області підлягає задоволенню частково, постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року в частині визнання оскаржуваного рішення відповідача незаконним - зміні шляхом викладення абзацу другого його резолютивної частини у наступній редакції: «Визнати протиправним рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 28.03.2016 р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2», в частині визначення розрахунку пенсії позивача шляхом ділення суми його заробітної плати, отриманої за роботу в зоні ЧАЕС у період з 06 по 07 червня 1986 року, на 2 дні та її множення на 30 календарних днів - скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - залишенню без задоволення; в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 201, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року в частині визнання незаконним рішення - змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини у наступній редакції: «Визнати протиправним рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 28.03.2016 р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2».

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року в частині визначення розрахунку пенсії позивача шляхом ділення суми його заробітної плати, отриманої за роботу в зоні ЧАЕС у період з 06 по 07 червня 1986 року, на 2 дні та її множення на 30 календарних днів - скасувати, а позовній вимоги в цій частині - залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 27 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.