Справа № 278/1060/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" жовтня 2016 р. Справа № 278/1060/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації стосовно отримання у власність та користування "ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску, яким був забезпечений інвалід війни 1-ї групи ОСОБА_5.

Також, позивач просив зобов"язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації передати йому у власність автомобіль"ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску, згідно вимог законодавства.

В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що його батько - ОСОБА_5, який був інвалідом війни 1-ї групи, одержав у користування автомобіль марки "ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску і після його смерті позивач звернувся до відповідача з проханням надати йому дозвіл на викуп зазначеного автомобіля. Вважає, відмову відповідача протиправною, оскільки ним не пропущено строк звернення про надання дозволу, так як ним встановлювався факт проживання разом з покійним батьком, а тому саме з вказаного часу у нього виникло право на звернення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 як інваліда війни І групи, було забезпечено безоплатно автомобілем марки "ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що підтверджується змістом довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 16.12.2010 року № 6013/02 (а.с.46).

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.7), виданого виконкомом Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.09.2015 року (а.с. 50) позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА із заявою про переоформлення автомобіля отриманого його батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом № 5180/02 від 21.09.2015 року (а.с. 51) позивача повідомлено, що в документах, які надійшли до Департаменту праці та соціального захисту населення облдержадміністрації зазначено, що ОСОБА_5, на час смерті інваліда за місцем його реєстрації проживав без реєстрації, у зв'язку з чим розглянути питання про надання дозволу на переоформлення автомобіля "ЗАЗ-110308-44" не має можливості.

Повторно, 11 березня 2016 року, після встановлення факту спільного проживання позивача однією сім"єю з ОСОБА_5, позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА із заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля.

Листом від 14.04.2016 № 1772/02 (а.с.8) відповідач надав відповідь, що позивач протягом шести місяців з дня смерті інваліда не сплатив до державного бюджету вартість автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля, надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля, яким був забезпечений ОСОБА_5, у даний час немає можливості.

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку діям Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА щодо відмови позивачу в наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України від 6 жовтня 2005 року №2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" (далі - Закон України №2961-IV) держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Частиною 9 статті 26 Закону України №2961-IV встановлено, що перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України від 21 березня 1991 року №875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила забезпечення легковими автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах врегульовано Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 (далі - Порядок №999).

Абзацом шостим пункту 16 Порядку №999 передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 16 Порядку №999 в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Виходячи з вищезазначених правових норм, законодавець пов"язує право члена сім'ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства розрахункової суми.

В свою чергу, розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Таким чином, саме на відповідача, який виконує державні функції в соціальній сфері, покладено обов'язок запропонувати позивачу скористатись правом, яке виникло в нього після смерті батька, вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-рахунку за формою, що затверджується Мінсоцполітики, як це визначено п. 16 Порядку.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА, при зверненні позивача у вересні 2015 року із заявою про переоформлення автомобіля, не надав довідку-рахунок, а відмовив з інших підстав. Отже, позивач був позбавлений можливості сплатити кошти протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Окрім того, відмовляючи 21.09.2015 року у наданні дозволу на переоформлення автомобіля "ЗАЗ-110308-44", відповідач посилався на те, що позивач на час смерті інваліда ОСОБА_5 проживав без реєстрації.

Згідно ч.ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як убачається з матеріалів справи, після отримання відмови, позивач звернувся до Житомирського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю з батьком ОСОБА_5

Рішенням Житомирського районного суду від 23 лютого 2016 року заяву задоволено (а.с.9), а тому позивач повторно звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА про переоформлення автомобіля, однак отримав відмову.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказана відмова є протиправною. Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, необхідно враховувати, що при оцінюванні рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд дотримується вимог частини третьої статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах про оскарження рішень суб'єктів владних повноважень суди повинні перевіряти чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, оцінюючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк пропущено через бездіяльність відповідача, який не визначив розрахункову суму для викупу автомобіля, внаслідок чого позивач не зміг скористатись гарантованим державою правом.

У зв'язку з тим, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом обрано неправильний спосіб захисту, а порушення його прав, за захистом яких останній звернувся до суду, в ході судового розгляду підтвердилося, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України та з метою захисту порушеного права позивача зобов'язати Департамент соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вчинити дії (в тому числі визначити розрахункову вартість автомобіля) з метою викупу позивачем автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, яким був забезпечений інвалід ОСОБА_5

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права невірно вирішив справу, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової з урахуванням ч.2 ст.11 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" липня 2016 р. скасувати та прийняти нову.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у переоформленні автомобіля "ЗАЗ-110308-44" 2010 року випуску, яким був забезпечений інвалід війни 1-ї групи ОСОБА_5.

Зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вчинити дії (в тому числі визначити розрахункову вартість автомобіля) з метою викупу ОСОБА_3 автомобіля "ЗАЗ -110308-44", 2010 року випуску, яким був забезпечений інвалід ОСОБА_5.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,Житомир,10000

3- відповідачу Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вул.Черняховського,105,м.Житомир,10005

4 - представнику позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_2

5 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_3

- ,