Справа № 159/3945/13-а, 2а-159/144/13
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 р. № Н-876/11400/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3.11.2014 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шацькому районі Волинської області про визнання відмови у призначенні щомісячного грошового утримання як судді у відставці неправомірною, зобов»язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шацькому районі Волинської області про визнання відмови у призначенні щомісячного грошового утримання як судді у відставці неправомірною та зобов»язання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі Указу Президента України від 22.07.2004 року № 837/2004, відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, ст. 43 Закону України «Про статус суддів», його звільнено з посади судді Шацького райсуду Волинської області у зв»язку з поданням заяви про відставку за станом здоров»я, що перешкоджає продовженню виконання обов»язків. 20.03.2013 він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, однак, листом від 22.03.2013 № 646/02 - 10 - 33 йому відмовлено у призначенні такого з мотивів недостатності необхідного стажу.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2013 позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3.11.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2013 у справі у справі №159/3945/13-а та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області в призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шацькому районі Волинської області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 12.03.2013 , відповідно до частини ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів», виходячи із розміру заробітної плати судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду, але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, на день проведення виплати з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду апеляційної інстанції з заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3.11.2014 за нововиявленими обставинами.

Заявник посилається на рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016, яким визнано неконституційними положення ч.3 ст. 141, абзаців 1,2,3,4 та першого, другого речень абзацу шостого Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010 року в редакції Закону України від 2.03.2015 року щодо обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.

Оскільки при розгляді справи суд апеляційної інстанції обмежив розмір його довічного грошового утримання як судді у відставці десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, що суперечить Конституції України, заявник за правилами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, зобов'язавши відповідача призначити йому щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати судді, що працює на посаді голови Шацького районного суду Волинської області.

Особи, які беруть участь у справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули, клопотань про розгляд справи за їх участі на адресу суду не надходило, що дає підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Конституційний Суд встановив такий порядок виконання цього рішення:

- частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Вважаючи зазначене рішення суду конституційної юрисдикції нововиявленою обставиною, ОСОБА_1 на підставі п.5 ст. 245 КАС України просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та зобов'язати орган Пенсійного фонду призначити довічне грошове утримання з 08.06.2016 року без обмеження його граничним розміром.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Зі справи видно, що 28.01.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області в справі було видано виконавчого листа про зобов'язання управління Пенсійного фонду у Шацькому районі призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у відставці з 12.03.2013 року, відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», виходячи з розміру заробітної плати судді, який працює на посаді голови Шацького районного суду, але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, на день проведення виплати з врахуванням нарахованих та виплачених сум.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 30.03.2015, яка ніким не оскаржена та не скасована, виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчене.

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції вже виконана, рішення Конституційного Суду України, на яке посилається заявник, підставою для перегляду постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3.11.2014 за ново- виявленими обставинами бути не може.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені (частина друга статті 150 Конституції України), тому ОСОБА_1 вправі звернутися до органу Пенсійного фонду з вимогою перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничним розміром на підставі Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, а у випадку відмови - звернутися за захистом своїх прав до адміністративного суду.

Керуючись ст. 197, ст. 206, ст. 245, ст. 252, ст. 253, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3.11.2014 року за нововиявленими обставинами в справі № 159/3945/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шацькому районі Волинської області про визнання відмови у призначенні щомісячного грошового утримання як судді у відставці неправомірною, зобов»язання до вчинення дій залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський