Справа № 823/943/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/943/16 Головуючий у 1-й інстанції: Орленко В.І. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Андіс-Техно» до Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про стягнення пені,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Приватне підприємство «Андіс-Техно», звернулось до суду з позовом до Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просить стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню в сумі 60010,49 грн. за період з 19.05.2016 по 07.07.2016.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП «Андіс-Техно», пеню в сумі 60010,49 грн. за період з 19.05.2016 по 07.07.2016 включно. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на користь позивача витрати із сплати судового збору у сумі 1378 грн., сплачених відповідно до платіжного доручення №886 від 18.07.2016.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Головне Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПП «Андіс-Техно» 12 березня 2013 року зареєстроване як суб'єкт господарювання - юридична особа ().

06 лютого 2015 року ПП «Андіс-Техно» було подано до Державної податкової інспекції у м.Черкасах податкову декларацію з податку на додану вартість за ІV квартал 2014 року, в якій позивач заявив про відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 2063495,00 грн. на рахунок підприємства.

Згідно акту документальної позапланової перевірки №559/23-01-15-0408/38646202 від 23.03.2015, податковим органом не встановлено порушень позивачем при відображенні в зазначеній декларації суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Державною податковою інспекцією у м. Черкасах листом від 11.04.2016 №1049/23-01-200225 направлено до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області висновок про суми відшкодування податку на додану вартість від 03.03.2016 №9-07 на рахунки ПП «Андіс-Техно» в сумі 2063495,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №1235 від 08.07.2016 Головним управлінням ДКСУ у Черкаській області здійснено відшкодування ПДВ на користь ПП «Андіс-Техно» за декларацією за грудень 2014 року у розмірі 2063495 грн.

Оскільки відшкодування ПДВ було здійснено лише 08.07.2016 позивач звернувся до суду про стягнення з Державного бюджету України пені за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування за період з 19.05.2016 по 07.07.2016 включно.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, прийшов до висновку про обґрунтованість стягнення пені за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.05.2016 по 07.07.2016.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність стягнення з Державного бюджету на користь позивача пені у розмірі 60010,49 грн. з огляду на наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.11 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до п.200.23 ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

У разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

На суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 Податкового кодексу України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України справа №21-131а14 від 03 червня 2014 року.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 11.04.2016 ДПІ у м. Черкасах направило до Головного управління ДКСУ у Черкаській області висновок про суми бюджетного відшкодування ПДВ приватному підприємству «Андіс-Техно».

Відповідно до листа Головного Управління державної казначейської служби України у Черкаській області від 22.04.2016 №05-12/689-2733, у зв'язку з тим, що на балансі Головного управління області відкрито рахунок за кодом класифікації доходів бюджету 14060200 «Бюджетне відшкодування ПДВ» на ім'я Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах, вищезазначений висновок повернутий ДПІ у м. Черкасах для передачі його до Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах, й відшкодування ПДВ не було проведено. Крім того, Головним Управлінням державної казначейської служби України у Черкаській області зауважено, що станом на 22.04.2016 Державною казначейською службою України до Головного управління не направлялось узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ.

Лише 08 липня 2016 року Головним управлінням державної казначейської служби України у Черкаській області на користь ПП «Андіс-Техно» здійснено відшкодування ПДВ за декларацією за грудень 2014 року у розмірі 2063495,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1235 від 08.07.2016.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на отримання пені за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування ПДВ за період з 19.05.2016 по 07.07.2016.

Таким чином, станом на 08 липня 2016 року на користь ПП «Андіс-Техно» підлягає стягненню пеня у розмірі 60010,49 грн.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що територіальні органи Державної казначейської служби України відповідно до Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України №68/23 від 03.02.2011 та Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №39 від 17.01.2011 лише на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного можуть здійснити перерахування платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Однак, необхідно зауважити, що зазначені Порядки укладені з метою забезпечення координації дій органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість й визначають механізм взаємодії цих органів, однак не вказують на відсутність обов'язку здійснення своєчасного бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Твердження апелянта про відсутність в нього обов'язку сплати пені за несвоєчасну отримання позивачем сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.п. 6 п. 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1280 від 12.10.2011, саме Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку: здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість

Також необґрунтованими є висновки апелянта щодо обов'язку Управлінням державної казначейської служби України у м. Черкасах здійснити сплату пені за несвоєчасне отримання позивачем сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, оскільки відповідно до Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі №1280 єдиними органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та які одночасно наділені повноваженнями на здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість і здійснення операцій на рахунках є Казначейство та Головні управління казначейства України.

Посилання на те, що органами ДФС відповідно до Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, не було надано узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що перешкоджало та унеможливлювало своєчасне погашення Головним управлінням державної казначейської служби сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, не заслуговує на увагу, оскільки згідно з положеннями пп. 5-6 Порядку 68/23 Центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України «Про податок на додану вартість» та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє:

- до Державного казначейства України;

- одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Державне казначейство України:

- направляє узагальнену інформацію органам державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які згідно з отриманими висновками та узагальненою інформацією відповідно до чинного законодавства здійснюють бюджетне відшкодування податку на додану вартість платникам податку;

- передає до органів державної податкової служби у порядку, затвердженому наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України №74/194 від 25.04.2002 «Про затвердження Порядку взаємодії між органами Державного казначейства України та органами державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.05.2002 за №436/6724, інформацію про здійснене бюджетне відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Порядок № 68/23 розроблено з метою забезпечення координації дій органів державної податкової служби та державного казначейства у процесі бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, які заявлені до відшкодування платниками податку.

Вказаним Порядком не встановлено інших строків, ніж визначено п. 200.12 та п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України, для здійснення відшкодування суми ПДВ платнику податків.

Також необхідно зазначити про безпідставність посилань апелянта на неправомірне стягнення судових витрат саме з нього, а не з органів ДФС, оскільки в процесі розгляду справи було встановлено порушення строків виплати Головним управлінням державної казначейської служби сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та згідно з ч.1 ст. 94 КАС України стягнення судового збору підлягає саме з цього органу.

Беручи до уваги вищезазначені обставини справи, зазначені доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищезазначене та ту обставину, що позивачем дотримано вимоги ст. 200 Податкового кодексу України при зверненні до відповідачів за отриманням бюджетного відшкодування та наявності для цього підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за несвоєчасне здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 19.05.2016 по 07.07.2016 прийнято правомірно та обґрунтовано.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області (18000, бульвар Шевченка, 185, м. Черкаси, ) судовий збір у розмірі 1515,80 грн за подачу апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 27 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.