Справа № 463/4941/16-а
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Справа № 463/4941/16-а

Провадження № 2-а/463/279/16

Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

при секретарі - Кисиличин М.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України, його затримання з метою забезпечення примусового видворення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення про затримання іноземця, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, діючи у групі осіб, вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону з України в ОСОБА_4 на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» в районі 686 прикордонного знаку на території Корчівської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого, 21 жовтня 2016 року був затриманий представниками прикордонної варти ОСОБА_4 та відповідно до ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» був переданий на територію України 22 жовтня 2016 року. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року, громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Підставою для затримання та примусового видворення відповідача є те, що в останнього відсутні необхідні кошти для придбання проїзних документів, відсутні документи на право перебування на території України, відсутні на території України родинні звязки, а також наявний відкритий намір нелегальним шляхом потрапити до країн Західної Європи, що дозволяє зробити висновок, що відповідач ухилятиметься від виїзду за межі території України. З наведених вище мотивів, позивач змушений звернутись до суду із згаданим позовом, обґрунтованість якого вважає доведеною.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги адміністративного позову підтримала повністю, дала пояснення аналогічні його фабулі, просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 обґрунтованість позову визнав, підтвердив факт відсутності необхідної суми коштів для придбання проїзних документів, однак не заперечує проти його видворення за межі території України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року встановлено, що 21 жовтня 2016 року на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» в районі 686 прикордонного знаку на території Корчівської сільської ради Сокальського району Львівської області був затриманий представниками прикордонної варти ОСОБА_4 та відповідно до ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» переданий на територію України громадянин ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2, який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в ОСОБА_4 поза пунктом пропуску. За вчинення таких дій, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

За правилами ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається із змісту пояснень відповідача, останній не заперечує проти його видворення за межі території України.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Рішенням Львівського прикордонного загону від 25 жовтня 2016 року, вирішено примусово повернути відповідача за межі території України та зобовязано його покинути територію України у термін до 29.10.2016 року.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст.ст.4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч.1 ст.30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також відсутні родинні звязки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, є підстави вважати, що він може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про затримання з метою ідентифікації та видворення, суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про задоволення позову повністю.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-7 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задоволити.

Затримати громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі території України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.183-7 КАС України.

Суддя Грицко Р.Р.