Справа № 810/2476/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 жовтня 2016 року Справа № 810/2476/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю представника Головного управління Національної поліції в Київській області Сахнюк І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області та Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Сквирського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області №4, оформлене протоколом, в частині визнання ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 24.02.2016 №85 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 (М-248420), старшого інспектора Сквирського відділення поліції Володарського відділу поліції, 24.02.2016 зі служби в поліції у запас Збройних сил (з поставкою на військовий облік) за статтею 77 п.1 пп.5 Закону України «Про Національну поліції» (через службову невідповідність);

- поновити капітана поліції ОСОБА_2 (М-248420) на посаді старшого інспектора Сквирського відділення поліції Володарського відділу поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.02.2016 по 09.08.2016 у розмірі 30242,55 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 21.09.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Сквирське відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

У судове засідання ані позивач, ані його представник не завилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання були проінформовані належним чином під розписку.

У судове засідання з'явився представник Головного управління Національної поліції в Київській області, який підтримав раніше подане клопотання від 04.10.2016 про закриття провадження у справі у зв'язку з набранням законної сили ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі №810/1700/16, якою було залишено без розгляду позовну заяву з тими самими предметом та підставами позову, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Судом встановлено, що 31.05.2016 ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Сквирське відділення поліції Володарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі №810/1700/16 вищевказану позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд зазначає, що основними умовами для закриття провадження є:

- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони збігаються);

- остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження; про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (крім випадків, коли така ухвала винесена до відкриття провадження в адміністративній справі);

- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Така правова позиція викладена, зокрема, в Довідці про результати узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1 - 4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №14.

Суд звертає увагу на те, що окрім вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення №85 о/с від 24.02.2016, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що було предметом спору у справі №810/1700/16, в рамках справи №810/2476/16 позивачем також заявлені вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області №4, оформленого протоколом. Крім того, період стягнення середнього грошового забезпечення відрізняється від періоду, заявленого у справі №810/1700/16. Наведене свідчить, що предмет у вищевказаних справах не є тотожним.

Крім того, відрізняється і підстави поданих позовів.

Так, окрім тих підстав позову, які були викладені в позовній заяві, яка була залишена без розгляду в рамках справи №810/1700/16, у справі №810/2476/16 позивач в обґрунтування правомірності своєї позиції додатково посилається на інші обставини, зокрема, на те, що:

- його не було ознайомлено зі змістом висновку атестаційної комісії, викладеним в атестаційному листі;

- звільнення через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення - проведення службового розслідування, складання за його результатом відповідного акта, чого у даному випадку зроблено не було.

Таким чином, судом встановлено, що спір у справах №810/1700/16 та №810/2476/16 не є тотожним, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

12.10.2016 на адресу суду від представника Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло клопотання б/н б/д (вх.№15399/16 від 12.10.2016) про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, з приводу чого суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, як передбачено ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Публічною службою, відповідно до п.15 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Враховуючи, що спірні правовідносини пов'язані зі звільненням позивача, капітана поліції ОСОБА_2 старшого інспектора Сквирського відділення поліції Володарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, строк звернення до адміністративного суду встановлюється у межах одного місяця.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з позовної заяви, спірним наказом від 24.02.2016 №85 о/с було звільнено позивача зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) за пп.5 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Крім того, атестаційний лист, в якому було викладено рішення атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, був складений атестаційною комісією 29.01.2016.

У той же час, позовна заява до суду була подана 09.08.2016, тобто з пропуском законодавчо встановленого місячного строку.

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач, обґрунтовуючи неможливість вчасного звернення до суду, зазначив про те, що строк на оскарження наказу від 24.02.2016 №85 о/с в даному випадку має відраховуватись не з моменту його прийняття, а з тієї дати, коли позивач фактично був ознайомлений з атестаційним листом від 29.01.2016, який містить висновки атестаційної комісії про результати його атестації, і який став підставою для прийняття спірного наказу.

Позивач зауважив про те, що він був ознайомлений з відповідним атестаційним листом лише 01.05.2016, що на його думку, і є тією датою, від якої має відраховуватись місячний строк звернення до суду щодо скарження наказу від 24.02.2016 №85 о/с та рішення атестаційної комісії.

При цьому, позивач зазначив про те, що він з метою захисту свої порушених прав та інтересів, 25.05.2016 звернувся з позовною заявою до суду, однак ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі №810/1700/16 його позовна заява була залишена без розгляду.

Проте, суд вважає, що вищенаведені твердження позивача не свідчать про поважність пропуску ним строку звернення до суду, у зв'язку з наступним.

Так, як вбачається з аналізу статті 99 КАС України, початок місячного строку для звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, або мала дізнатися.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з вимогами про оскарження рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення, позивач посилається на на, що про оскаржуване рішення він дізнався лише 01.05.2016 після ознайомлення з атестаційним листом, що і слід розцінювати як дату для початку обчислення строку для звернення до суду.

Відповідно до пункту 20 Розділу ІУ Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року N 1465 (далі - Інструкція), усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Пунктами 24-25 Інструкції визначено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Поліцейський, який атестувався, ознайомлюється з висновком атестування, зазначає дату та підпис.

Якщо протягом 5 робочих днів поліцейський, який проходив атестування, не ознайомлюється без поважних причин, що підтверджується документально, з висновком атестування, його результати оприлюднюються на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що атестаційний лист відносно позивача був складений атестаційною комісією 29.01.2016.

03.02.2016 Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у Київській області на електронні адреси територіальних органів ГУ НП у Київській області був направлений електронний лист, в якому зазначено, що 03.02.2015 о 15 год. 00 хв. в Управлінні кадрового забезпечення (кабінет номер 10) за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, відбудеться ознайомлення зі змістом атестаційних листів та висновками атестаційних комісій щодо працівників, які проходили співбесіду.

У зв'язку з цим УКЗ ГУ НП у Київській області вимагало від керівників структурних підрозділів територіальних органів ГУ НП у Київській області:

- забезпечити прибуття працівників, які проходили співбесіду з атестаційними комісіями, згідно списку, направленого каналами електронного зв'язку;

- довести до відома працівників інформацію та повідомити, що в разі неприбуття на визначений час та дату результати атестування будуть оприлюдненні на офіційному веб-сайті Національної поліції України;

- до 12 год. 03.02.2016 доповісти до УЗК за телефоном НОМЕР_1 ОСОБА_3 про отримання списку та доведення до відома працівників інформації.

Згідно з доданим до електронного листа списком працівників ОСОБА_2 значиться під номером 10.

Допитаний у судовому засіданні 24.10.2016 в якості свідка керівник кадрового забезпечення Сквирського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 пояснив, що вказаний лист був отриманий ним на електронну адресу 03.02.2016 приблизно о 10 годині, після чого був доведений до відома позивачеві.

Свідок зазначив, що не може пригадати яким саме чином було здійснено таке інформування - при усній розмові чи по телефону, проте запевнив, що таке інформування дійсно було, оскільки аналогічні електронні листи із доданням списку інших працівників Відділення, забезпечити явку яких до УКЗ ГУ НП у Київській області для ознайомлення з результатом співбесіди та проведеним атестування на інші дати, бути неодноразово отримані та їх зміст в обов'язковому порядку доводився до відома кожного працівника.

Вказані пояснення свідка, враховуючи попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, суд розцінює як належні та допустимі докази у справі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV, наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

Таким чином, усне інформування керівником кадрового забезпечення Сквирського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 позивача про необхідність прибуття до УКЗ ГУ НП у Київській області для ознайомлення з результатами співбесіди та проведеним атестуванням відповідає положенням чинного законодавства України.

Однак, матеріали справи свідчать, що у визначений час та дату позивач не прибув до УКЗ ГУ НП у Київській області для відповідного ознайомлення, у зв'язку з чим такі результати 03.02.2016 були доведені до відома позивача шляхом їх оприлюднення на сайті Національної поліції України, що підтверджується роздрукованим скрін-шотом відповідної веб-сторінки сайту та відповідає положенням пункту 25 Інструкції.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що датою, з якої позивач вважається таким, що мав дізнатися про результати співбесіди та проведеного атестування, є саме 03.02.2016, з якої, відповідно, і має обчислюватися строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Таким чином, твердження позивача про те, що такою датою є 01.05.2016, суд вважає непереконливими.

Крім того, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і подання ОСОБА_2 позовної заяви, яка була залишена Київським окружним адміністративним судом 06.07.2016 без розгляду у справі №810/1700/16, оскільки наведена обставини не продовжує та не перериває відповідний строк, а позивачем не були надані суду доказу оскарження зазначеної ухвали суду в апеляційному порядку, які б свідчили про незгоду позивача з позицією суду та його намір захистити своє порушене права.

За таких обставин, суд вважає, що наявність будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом у цій справі позивачем не доведена.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Водночас, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не надано обґрунтованих пояснень та не долучено до позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку звернення до суду з даною позовною заявою, у зв'язку з чим клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим, позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

У судовому засіданні 24.10.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини ухвали. Повний текст ухвали був складений та підписаний 25.10.2016.

Керуючись п.9 ч.1 ст.155, ст.99, 100, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції у Київській області про закриття провадження у справі.

2.Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

3.Задовольнити клопотання представника Головного управління Національної поліції у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду.

4.Позовну заяву залишити без розгляду.

5.Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дудін С.О.