Справа № 826/896/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/896/16
Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

31 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Вівдиченко Т.Р., перевіривши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Парадігм Консалтінг Група» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «Парадігм Консалтінг Група» звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач - Державна податкова інспекція у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору та подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю коштів призначених на цю мету.

У зв'язку з цим, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору було відмовлено; апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року, апелянтом - Державною податковою інспекцією у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві 20 вересня 2016 року повторно подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю коштів призначених на сплату судового збору.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у задоволенні повторного клопотання Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору було відмовлено; апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві було залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року, від апелянта - Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві 26 жовтня 2016 року повторно - втретє надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю коштів призначених на сплату судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, судом враховується, що, відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Разом з тим, п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року №484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Більш того, вказане клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване фактично аналогічними доводами, що й при поданні попередніх, що розцінюється судом як зловживання своїми правами, оскільки судом вже розглянуті аналогічні клопотання та ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року та від 23 вересня 2016 року апелянту було відмовлено в їх задоволенні. Рішення суду в цій частині апелянтом оскаржено не було, що фактично свідчить про його згоду з такими висновками.

Отже, повторно - втретє надіслане клопотання про звільнення від сплати судового збору, є необгрунтованим, оскільки ухвалами суду вже вирішувалось питання про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Дана правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 826/6756/15.

Посилання апелянта на ухвалу Верховного Суду України, якою орган ДФС було звільнено від сплати судового збору, не можуть бути правовими підставами для такого звільнення, оскільки в противагу їм існує цілий ряд ухвал того ж Верховного Суду України (справи №№ 810/2509/15, 826/1722/14, 826/10018/14, 2а-1670/2580/11 та інші), якими у звільненні від сплати судового збору було відмовлено.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні належні правові підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Таким чином, суд не може звільнити апелянта від сплати судового збору, а тому в задоволенні повторного - третього клопотання відмовляє.

З клопотанням про відстрочення або розстрочення судового збору апелянт не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 108, 189 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні повторного клопотання Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Парадігм Консалтінг Група» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Суддя Вівдиченко Т.Р.