Справа № 806/1004/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"27" жовтня 2016 р. Справа № 806/1004/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" серпня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАД 09" до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" звернулось до суду з вказаним позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати протиправною бездіяльність Новоград-Волинської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області, що виразилось в невиконанні приписів пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України по наданню протягом визначеного Законом строку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми 1131981 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету ТОВ "Вівад 09" податку на додану вартість за декларацією за березень 2016 року, висновку із зазначенням суми 1166730 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету ТОВ "Вівад 09" податку на додану вартість за декларацією за квітень 2016 року, що призвело до бюджетної заборгованості з відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" податку на додану вартість в загальній сумі 2298711 грн. у визначений Законом строк, визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що виразилось в невиконанні вимог Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби України в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року №39 і Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 року №68/23 та у ненаданні своєчасно до Державного казначейства України узагальненої інформації по ТОВ "Вівад 09" про обсяги сум бюджетного відшкодування податку па додану вартість, визначені у висновках за березень, квітень 2016 року, що призвело до невідшкодування ТОВ "Вівад 09" податку на додатку вартість в загальній сумі 2298711 грн. встановлений Законом строк.

Також, позивач просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" з Державного бюджету України в особі головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області:

пеню, нараховану станом на 08.07.2016 року на суму податку на додану вартість, не відшкодованого із Державною бюджету ТОВ "Вівад 09" протягом визначеного строку (заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість), згідно податкової декларації з податку па додану вартість за березень 2016 р. в сумі - 22546 грн. 84 коп.,

пеню, нараховану станом на 08.07.2016 року на суму податку на додану вартість не відшкодованого із Державного бюджету ТОВ "Вівад 09" протягом визначеною строку (заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість), згідно податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року в сумі - 1262 грн. 36 коп., а всього - 23809 грн. 20 коп.;

витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи в суді - судовий збір в сумі 4134 грн. присудити ТОВ "Вівад 09" шляхом перерахування цієї суми з бюджетного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області на поточний розрахунковий банківський рахунок ТОВ "Вівад 09" в обслуговуючому банку.

Окрім того, просив повернути ТОВ "Вівад 09" сплачений судовий збір в сумі 33441 грн. 15коп.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Новоград-Волинської ОДПІ Головного управління ДФС України Житомирській області, що виразилась у несвоєчасному направленні висновків про відшкодування з бюджету податку на додану вартість за березень та квітень 2016 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" з Державного бюджету України через Новоград-Волинське управління державної казначейської служби України в Житомирській області пеню в сумі 23809,20 грн. за несвоєчасне перерахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби України 2756 грн. сплаченого судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" з Державного бюджету України з рахунків Головного Державного казначейства України у Житомирській області зайво сплачений судовий збір у сумі 33441,15 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Державна фіскальна служба України, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянти посилаються на те, що висновки суду щодо визнання протиправною бездіяльності не відповідають фактичним обставинам справи. Також, апелянти посилаються на те, що на сьогоднішній день відсутня методика, механізм та порядок нарахування пені за прострочення в отриманні бюджетного відшкодування з ПДВ.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області проведені камеральні перевірки даних, задекларованих ТОВ "Вівад 09" у податкових звітностях з податку на додану вартість за березень 2016 року та квітень 2016 року, за результатами яких складені довідки №152/153-36311007 від 16.05.2016 року та 255/121-36-11007 від 16.06.2016 року в яких порушень щодо визначення частини залишку від'ємного значення фактично сплаченої ТОВ "Вівад 09" постачальникам та/або до державного бюджету, яка підлягає відшкодуванню, не встановлено.

Однак, як встановлено судом, відповідач не направив у визначені законом строки органу казначейської служби висновки про бюджетне відшкодування і, як наслідок, казначейська служба не перерахувала у визначені законом строки кошти підприємству.

Суд першої інстанції перевіряючи правомірність дій податкового органу щодо не направлення висновку до казначейської служби, дійшов висновку, що його він допустив протиправну бездіяльність.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування-відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За змістом, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, всупереч зазначених норм, висновки про суми бюджетного відшкодування за березень і квітень 2016 року податковим органом до казначейської служби були направлені лише 04.07.2016 року, а тому є вірними висновки суду першої інстанції що Новоград-Волинською ОДПІ Головного управління ДФС України Житомирській області допущено протиправну бездіяльність.

Доводи податкового органу про те, що ним в повному обсязі виконано вимоги Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби України в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року №39 і Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки порядок дій по бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість чітко визначений Податковим кодексом України. Жодна правова норма Податкового кодексу України та нормативних актів, що приймалися у відповідності до цього Кодексу, не передбачають процедури узгодження та не наділяють податкові органи відповідними правами та обов'язками щодо проведення узгодження сум бюджетного відшкодування, зазначених у вказаних Порядках.

Також, узгоджуються з приписами податкового законодавства і висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" з Державного бюджету України через Новоград-Волинське управління державної казначейської служби України в Житомирській області пені в сумі 23809,20 грн. за несвоєчасне перерахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Так, пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами Податкового кодексу України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь яких виключень. А у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Як встановлено судом, суми бюджетного відшкодування податковим органом були перераховані лише 08.07.2016 року.

З огляду на те, що податковим органом не виконано обов'язку з відшкодування позивачу суми податку на додану вартість у передбачений Податковим кодексом України строк, а тому є вірними висновки суду про те, що у позивача виникло право на нарахування пені.

Враховуючи приписи п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України, розмір облікової ставки НБУ, кількість днів неотримання позивачем бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2016 року станом на день отримання бюджетного відшкодування - 08.07.2016 року, розмір пені який підлягає стягненню становить 1262,36 грн. із розрахунку (розмір облікової ставки НБУ у 2016 році встановлений в таких розмірах: з 29.01.2016 року - 22,00 % , з 04.03.2016 року - 22,00 %, з 22.04.2016 року - 19,00 %, з 27.05.2016 року - 18,00 %, з 24.06.2016 року - 16,5 %, з 29.07.2016 року -15,5 % річних).

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 03 червня 2014 року (№21-131а14), які згідно зі приписами ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування до спірних правовідносин, що є предметом даного позову.

Зокрема, Верховний Суд України в постанові зазначив, що неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення пені.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи податкового органу про безпідставність позовних вимог у зв"язку з відсутністю методики, механізму та порядку нарахування пені за прострочення отримання заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, оскільки контролюючий орган нараховує пеню на суми грошових зобов'язань, не сплачених платником податків у встановлені законодавством строки, відповідно до глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІВАД 09" вул.Заводська,26,смт.Романів,Житомирська область,13001

3- відповідачу Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області вул. 1-го Травня,24,м.Житомир,10003

4 - відповідачу Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Ушакова,3,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11704

5 - відповідачу Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ,04655

- ,