Справа № 826/18290/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представників позивача Тіняєвої В.А., Устімчева Д.В.,

представника відповідача Мороза О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2015 року: №№, , , , , , , , , , , , та рішення про застосування штрафних санкцій від 01 липня 2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 01 липня 2015 року №№, , та рішення про застосування штрафних санкцій від 01 липня 2015 року №. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивачем та відповідачем на вказане рішення подано апеляційні скарги.

Позивач у поданій ним скарзі просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити у їх задоволенні.

При цьому, скаржники у своїх скаргах посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача свої апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що контролюючим органом було проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 12 червня 2015 року №632/28-10-42-10/21560766 "Про результати планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2014".

Згідно із висновками акта, встановлено порушення платником податків вимог податкового законодавства, а саме:

підприємством неправомірно віднесено до складу валових витрат вартість товарів та послуг, придбаних у постачальників, зокрема у зв'язку із недоведеністю реальності господарських операцій та неправильним оформленням первинних документів, і, як наслідок, неправомірно включено до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість;

товариство завищило від'ємне значення об'єкта оподатковування внаслідок завищення інших витрат в сумі віднесення від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів;

при визначенні суми земельного податку використовувалась занижена грошова оцінка землі згідно з витягом з технічної документації, у той час як довідкою Департаменту земельних ресурсів КМДА від 13 березня 2013 року №Ю-38110/2013 збільшено грошову оцінку земельної ділянки по вул. Академіка Кржижановського, 8;

при обчисленні податку на землю за земельну ділянку по вул. Л. Толстого, 16/18 помилково застосовано коефіцієнт земель історико-культурного призначення місцевого значення (1,5), оскільки така земельна відноситься до історико-культурного призначення національного (загальнодержавного) значення;

ПАТ "Укртелеком" при поданні уточнюючих декларацій, в яких самостійно виявлені факти заниження податкових зобов'язань минулих податкових періодів, не обчислено штраф у розмірі 3% від такої суми недоплати;

ПАТ "Укртелеком" не включено до загального оподатковуваного доходу працівників безоплатно видані путівки на оздоровлення, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 157 701,14 грн.;

при проведенні перевірки дотримання вимог законодавства в частині повноти нарахування, утримання та сплати єдиного внеску встановлено, що в порушення вимог, встановлених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" за операціями, пов'язаними з організацією відпочинку та оздоровлення працівників товариства - членів профспілки;

встановлено неоприбуткування готівкових коштів в касі підприємства у розмірі 63129,43 грн.;

перевіркою встановлено несвоєчасне (неповне) оприбуткування готівкових коштів в КОРО на загальну суму 88 015,99 грн.;

позивач перевищив ліміт каси, а саме: готівкові кошти видані працівникам підприємства по видатковим касовим ордерам не відображені у касовій книзі;

виплата з каси підприємства здійснена видатковим касовим ордером в сумі 166143,26 грн., у якому видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

На підставі висновків акта відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2015 року: №№, , , , , , , , , , , , та рішення про застосування штрафних санкцій від 01 липня 2015 року №.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пунктом 7 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, за порушення підпункту 164.2.1 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, підпункту 165.1.35 пункту 165.1 статті 165, пункту 157.9 статті 157, пункту 142.1 статті 142, пункту 171.1 статті 171, підпункту 168.1.1 пункту 168.1, підпункту 168.4.7 пункту 168.4 статті 168, пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 264 694,14 грн., у тому числі за основним платежем - 157 701,14 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 106 993,00 грн.

Відповідно до рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.07.2015 № встановлено порушення пунктів 1, 2 статті 6, частини першої статті 7, частин п'ятої, сьомої, восьмої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на підставі пункту 3 частини одинадцятої статті 25 цього Закону вирішено застосувати до ПАТ "Укртелеком" штрафні санкції у розмірі 179 874,05 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4, 201.5, 201.6, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4 197 624,00 грн., у тому числі за основним платежем - 2 798 416,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 399 208,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.5, підпунктів 138.8.1, 138.8.58 пункту 138.8, підпункту 138.10.6 пункту 138.10, пунктів 138.11, 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139, пункту 140.1 статті 140, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток 3 978 458,00 грн., у тому числі за основним платежем - 3 182 766,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 795692,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.11.1 пункту 14.11, підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.4, 138.5, підпунктів 138.8.1, 138.8.58 пункту 138.8, підпункту 138.10.6 пункту 138.10, пунктів 138.11, 138.12 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139, пункту 140.1 статті 140, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі 229 797 754,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю у вигляді штрафних санкцій у розмірі 2,55 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб на 1 216 277,43 грн., у тому числі за основним платежем - 972 168,75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 244 108,68 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю у вигляді штрафних санкцій у розмірі 4,62 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю у вигляді штрафних санкцій у розмірі 1,17 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю у вигляді штрафних санкцій у розмірі 6,20 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб у вигляді штрафних санкцій у розмірі 61,64 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015№ згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, за порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем плата за землю у вигляді штрафних санкцій у розмірі 19,53 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 274.1 статті 274, абзацу другого пункту 286.4 статті 286, пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб на 21 598,28 грн., у тому числі за основним платежем - 17 145,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4 453,06 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № за порушення пунктів 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 3.1, 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, відповідно до абзацу третього пункту 1, абзацу другого пункту 1, абзацу п'ятого пункту 1, абзацу шостого пункту 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до ПАТ "Укртелеком" застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 1 148 784,20 грн.

Вважаючи зазначені рішення податкового органу незаконними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 №№, , та рішення про застосування штрафних санкцій від 01.07.2015 № є обґрунтованими, щодо решти позовних вимог, суд попередньої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Стосовно висновків акта про завищення витрат та заниження податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ПП "Укрпостачання", ТОВ "ТМФ "Траспосервіс - ЛТД", ТОВ "Дизель Плюс", ТОВ ВТФ "Контех", ТОВ "ЗАХІДНАФТОХІМБУД", ТОВ "Західбудтелеком", ПП "Український професійний кур'єр", ТОВ "Альфа-Сервіс", ТОВ "Електродизель", ТОВ "ВКП "Точмашдеталь", ТОВ "РТК Трейд", ПП "Укрпостачання", ПП "Сігма-сервіс", ПП "ТД Бастіон", ТОВ "ЕСУ", ТОВ "Укр Енерго Холдінг", ТОВ "Євроінформ", ТОВ "Інтергранд", ТОВ "Український мейлінговий центр", ТОВ "Краусберг Україна" та ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс", колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до підпункту 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.1 даної статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на основі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II даного Кодексу.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до приписів підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас, згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість у відповідності до вимог ПК України є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Натомість, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Наведене кореспондує приписам пункту 198.6 статті 198 ПК України, відповідно до яких не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України (пункт 201.8 статті 208 ПК України).

Наразі встановленню підлягають обставини реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ТОВ "ТМФ "Траспосервіс-ЛТД" поставило ПАТ "Укртелеком" ґрунт та перегній згідно з договором від 06 квітня 2012 року №21-6/219 та відповідною накладною від 06 квітня 2012 року №ТС-0000327.

Між ПАТ "Укртелеком" в особі Миколаївської філії та ПП "Укрпостачання" укладено договір підряду від 25 червня 2013 року №21-6/322/25/06/13-1, відповідно до якого останнє у липні та жовтні 2013 року надало послуги (роботи) з розроблення розділів проектної документації (розділу архітектурно-будівельної частини (надалі АБ), та розділу оцінки впливу на оточуюче середовище по завданню на розробку робочого проекту "Реконструкція мережі доступу з використанням технології Wi-Fi в м. Очаків Миколаївської області" для виконання робіт з будівництва точки доступу Wі-Fі за адресою: Миколаївська обл., м. Очаків, вул. Миру, 23).

Виконання обумовлених договором робіт у липні та жовтні 2013 року підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними на загальну суму 3200,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 650,00 грн.

Позивач уклав із ТОВ "Дизель Плюс" договір на поставку пального та його передачі за пластиковими талонами від 05 березня 2012 року №21-6/131, за умовами якого продавець зобов'язався передати певну кількість пального у власність покупцю. На виконання вказаного договору продавцем відпущено пального (бензин) на загальну суму 109 988,11 грн., у тому числі податок на додану вартість 22 260,28 грн., про що свідчать відповідні видаткові та податкові накладні.

За договорами на поставку продукції від 01 вересня 2011 року №, від 03 жовтня 2011 року №, від 03 вересня 2012 року №, від 25 жовтня 2012 року № ВТФ "Контех" поставило ПАТ "Укртелеком" продукцію для об'єкта "Розширення мережі ШСД за технологією ADSL2+ на обладнанні Iskratel у 2012 році у м. Львів та у Львівській області", продукцію (матеріали) для організації мережі телекомунікаційних послуг на стадіоні у м. Львів в рамках проекту Євро-2012, продукцію (обладнання) по об'єкту "Оптимізація мережі ШСД в м. Львові та Львівській області у 2012 р. 7 черга" на загальну суму 624 529,12 грн., у тому числі податок на додану вартість 104 088,19 грн., що підтверджується наявними у справі копіями специфікацій, накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, податкових накладних.

Між ТОВ "ЗАХІДНАФТОХІМБУД" та Львівською філією укладено договори на виконання ремонту приміщень та покрівлі від 08 лютого 2012 року №468701-061, від 06 серпня 2012 року № та від 04 червня 2013 року №, відповідно до яких постачальник виконав роботи у приміщеннях по вул. Ю.Дрогобича, 5 у м. Львові та по вул. Дорошенка, 26 у м. Львові на загальну суму 550 188,17 грн., у тому числі податок на додану вартість 93 364,70 грн. Виконання робіт по вказаному договору підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт та податковими накладними.

Згідно з договором на виконання робіт по об'єкту "Організація мережі широкосмугового доступу в м. Івано-Франківську та Івано-Франківській області в 2012 році, 10 черга, Прокладка ВОЛЗ на ділянці: РМ №7 (ВОЛЗ Буковина)- АТС с. Рунгури, місце складання: м. Івано-Франківськ" від 06 грудня 2012 року №620/09-12, укладеним із ТОВ "Західбудтелеком", останнє виконало роботи по влаштуванню проколів методом горизонтально-направленого буріння в межах договірної ціни, власними силами.

Виконання робіт за вказаним договором підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та податковою накладною від 21 грудня 2012 року №2 на загальну суму 14 396,92 грн., у тому числі податок на додану вартість 2 399,49 грн.

Відповідно до договору на доставку документів від 13 січня 2012 року №22/2-312 та додаткових угод до нього, укладеного з ТОВ "Український професійний кур'єр", Чернігівська філія ПАТ "Укртелеком" доручило надати послуги по доставці абонентам - юридичним особам пакетів документів по м. Чернігові та області.

Так, у лютому 2013 року ТОВ "Український професійний кур'єр" надало обумовлені договором послуги, що підтверджується актом надання послуг, рахунками на оплату, податковою накладною від 19 лютого 2013 року на загальну суму 17 735,00 грн.

Між ТОВ "Альфа-Сервіс" та Філією СЕЗ ПАТ "Укртелеком" укладено договір від 19 березня 2012 року №, відповідно до якого ТОВ "Альфа-Сервіс" надало послуги на технічне обслуговування та ремонт автотранспорту та засобів механізації Філії СЕЗ.

Надання послуг на технічне обслуговування та ремонт автотранспорту та засобів механізації підтверджується актами приймання здачі робіт за серпень, жовтень та листопад 2012 року, рахунками на оплату послуг та податковими накладними на загальну суму 4 539,42 грн., у тому числі податок на додану вартість 757,00 грн., а також нарядами-замовленнями, актами приймання-передачі транспортних засобів у ремонт та повернення з ремонту.

Харківською філією ПАТ "Укртелеком" укладено із ТОВ "ВКП "Точмашдеталь" договори поставки від 14 лютого 2012 року №№12, 13, 16, 17, 20, від 02 квітня 2012 року №32, від 26 квітня 2012 року №37, на виконання яких поставлено алебастр, пісок, лопати, круг відрізний по металу, цеглу, кран тощо на загальну суму 25 450,44 грн., у тому числі податок на додану вартість 4 241,74 грн., що підтверджується видатковим накладними та податковими накладними, складеними протягом червня 2012 року.

Між ТОВ "Електродизель" та Харківською філією ПАТ "Укртелеком" укладено договір поставки від 15 лютого 2012 року №3 щодо поставки засобів індивідуального захисту.

Згідно із видатковою накладною від 26 березня 2012 року №2601, рахунком фактурою від 19 березня 2012 року та податковою накладною від 26 березня 2012 року №2601 ТОВ "Електродизель" поставило рукавиці, окуляри захисні, респіратори, каски, навушники, калоші, килимки на загальну суму 39 135,60 грн., у тому числі податок на додану вартість 6 522,60 грн.

Між ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії та ПП "Укрпостачання" укладено договір на розроблення проектно-кошторисної документації від 27 червня 2013 року №27/06/2013-2 для виконання робіт з будівництва об'єкта "Реконструкція мережі доступу з використанням технології Wi-Fi в Харківському районі Харківської області" за адресою: м. Мерефа, вул. Озерянська, 38.

Відповідно до укладеного договору ПП "Укрпостачання" розробило розділи проекту "Реконструкція мережі доступу з використанням технології Wi-Fi в Харківському районі Харківської області", що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 29 серпня 2013 року №ОУ-2908136, рахунками-фактурами та податковими накладними 22 липня 2013 року №12 та від 29 серпня 2013 року №21 на загальну суму 3 900,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 650,00 грн.

Між ПП "Сігма-сервіс" та Харківською філією ПАТ "Укртелеком" укладено договір поставки від 31 січня 2014 року №ДГ-201, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця ТЕЗи для модернізації АТС-710, 711 типу МТ-20/25.

Згідно із специфікацією, протоколом погодження договірної ціни, видатковою накладною від 03 квітня 2014 року №РН-0115 та податковими накладними від 13 березня 2014 року №№19, 7 ПП "Сігма-сервіс" поставило модулі на загальну суму 1 439 364,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 239 894,00 грн.

Харківською філією ПАТ "Укртелеком" укладено із ТОВ "РТК Трейд" договір поставки від 09 листопада 2012 року №19, на виконання якого поставлено люки чавунні з запираючими пристроями та внутрішньою кришкою на загальну суму 43 550,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 7 258,33 грн., що підтверджується видатковою накладною від 27 березня 2013 року №ЦТР/Кт-00201 та податковою накладною від 27 березня 2013 року №278.

Між ПАТ "Укртелеком" в особі Кіровоградської філії та ПП "Укрпостачання" укладено договір на розроблення розділів проектної документації від 27 червня 2013 року №27/06/13-4-163-10 щодо будівництва об'єкта "Реконструкція мережі доступу з використанням технології Wi-Fi в Гайворонському районі Кіровоградської області" за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, пл. Радянська, 4, Базова станція, Існуюча вежа ТОВ "Тримоб".

На виконання вказаного договору ПП "Укрпостачання" надало відповідну проектну документацію - робочий проект, робочі креслення, що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 29 серпня 2013 року №ОУ-2908132, рахунками-фактурами та податковими накладними від 16 липня 2013 року №6 та від 29 серпня 2013 року №17 на загальну суму 3 900,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 650,00 грн.

Між ТОВ "ЕСУ" та ПАТ "Укртелеком" укладено генеральний договір підряду від 12 травня 2011 року №VL-KOVKUL/7-3-20/488, відповідно до якого ТОВ "ЕСУ" зобов'язалось виконати комплекс робіт по будівництву об'єкта "Розширення мережі мобільного зв'язку третього покоління стандарту UMTS ВАТ "Укртелеком". Базова станція VL KOVKUL за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 124".

Виконання робіт за цим підтверджується актом приймання-передавання змонтованого обладнання від 06 червня 2012 року, актами КБ-2в №№1-6 за червень 2012 року, актом надання інженерних послуг з авторського нагляду за проектом від 06 червня 2012 року, актом надання послуг, які пов'язані з прийняттям в експлуатацію об'єкта від 06 червня 2012 року, податковою накладною від 06 червня 2012 року №91 на загальну суму 49 817,57 грн., у тому числі податок на додану вартість 8 302,90 грн.

Крім того, між вказаними сторонами укладено генеральні договори підряду від 17 травня 2011 року №VNVINMED/7-1-51/11/1221, від 12 квітня 2011 року №VN VIN REV/7-1-51/11/1177, від 06 вересня 2010 року №878221/232, від 09 лютого 2012 року №DC MAK KMS/7-6/315-1, від 09 лютого 2012 року №DC MAK SHA/7-6/316-01, від 01 листопада 2011 року №LG LUGTPV/7-6/311-01, від 15 березня 2012 року №LV LVI MAL/7-3-20/608, від 18 січня 2012 року №TR TRPDOB/7-3-20/596, від 17 травня 2011 року №ZTZHICRH/7-1-51/1220, від 05 квітня 2011 року №ZTZHIKOR/7-1-51/1165, відповідно до яких ТОВ "ЕСУ" виконувало роботи по будівництву об'єкта "Розширення мережі мобільного зв'язку третього покоління стандарту UMTS ВАТ "Укртелеком" у містах Вінниця, Луганськ, Житомирі, Тернополі, у Львівській та Донецькій областях.

Виконання робіт за такими договорами підтверджується відповідними актами надання інженерних послуг з авторського нагляду за проектом, актами надання послуг, які пов'язані з прийняттям в експлуатацію об'єкта, податковими накладними, на загальну суму 670 969,43 грн., у тому числі податок на додану вартість 111 828,24 грн.

Між ТОВ "Укр Енерго Холдінг" та ПАТ "Укртелеком" укладено договір на постачання природного газу від 20 лютого 2012 року №Г-12/073, відповідно до якого ТОВ "Укр Енерго Холдінг" зобов'язалось надавати у власність покупцю в 2012 році природний газ по об'єктах у м. Лубни та м. Пирятині.

Згідно з актами надання послуг від 31 березня 2014 року №№330, 331 та податковими накладними від 11 березня 2014 року №№77, 78 позивачу поставлено природного газу на загальну суму 15 445,21 грн., у тому числі податок на додану вартість 2 574,20 грн.

ПАТ "Укртелеком" також уклало із ТОВ "Євроінформ" договір про взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ "Укртелеком" від 10 серпня 2010 року №888311-372, предметом якого є технічні, організаційні та економічні умови взаємоз'єднання телекомунікаційної мережі у точках взаємоз'єднання мереж, організованих для пропуску трафіку, визначеного в угодах до цього договору, та договори про надання послуг Аудіотекст від 10 червня 2010 року №88831-307 та від 01 липня 2014 року №80D571-580-580 з метою надання зі сторони провайдера різного роду контенту послуг (голосування, платні довідки, розважальні послуги тощо).

Згідно з актами здавання-приймання наданих послуг та податковими накладними у травні, червні та липні 2014 року ТОВ "Євроінформ" надало послуги з Аудіотексту та телекомунікаційні послуги на загальну суму 173 841,85 грн., у тому числі податок на додану вартість 28 973,64 грн.

Щодо взаємовідносин із ТОВ "Інтергранд", останнє поставило ПАТ "Укртелеком" смартфон згідно з видатковою накладною від 05 листопада 2013 року №РН-783 та податковою накладною від 29 жовтня 2013 року №86 загальною вартістю від 6 256,00 грн., у тому числі 1 042,67 грн.

Між ТОВ "Український мейлінговий центр" та ВАТ "Укртелеком" укладено договір від 24 березня 2010 року №803510-62, відповідно до якого ТОВ "Український мейлінговий центр" зобов'язалося надавати послуги оператора поштового зв'язку з приймання, обробки, перевезення та доставки поштових відправлень, а саме: з приймання електронних повідомлень про надані абонентам замовника телекомунікаційні послуги, їх обробки, відтворення на паперовому носії, формування фондованих гібридних пакетів, сортування, пересилання (перевезення) та доставки одержувачам.

На виконання вказаного договору ТОВ "Український мейлінговий центр" здійснювало друк та доставку рахунків для ПАТ "Укртелеком" по всій Україні на підставі договорів субпідряду, у тому числі укладеного із ТОВ "Український професійний кур'єр".

Згідно з актами виконаних робіт, реєстрами доставлених поштових відправлень та податковими накладними протягом лютого 2013 року надано послуги оператора поштового зв'язку на загальну суму 8 570 330,48 грн., у тому числі податок на додану вартість 1 428 388,41 грн.

Між ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії та ТОВ "Краусберг Україна" укладено договір про надання послуг від 17 червня 2014 року №587/06, згідно з яким останнє зобов'язалось надати послуги по прибиранню приміщень та прилеглої території по об'єктам Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"; прибирання приміщень та прилеглої території здійснюється відповідно до їх переліку та графіку надання послуг з прибирання приміщень та території, погодженого сторонами.

Згідно з актами здачі-прийняття послуг, складених у червні-грудні 2014 року, переліку та графіку надання послуг з прибирання приміщень та території, ТОВ "Краусберг Україна" надало обумовлені договором послуги на загальну суму 476 640,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 79 440,00 грн., та виписало відповідні податкові накладні.

ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії протягом 2011-2012 років укладало з ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс" договори на надання послуг з технічної підтримки лінійних споруд проводового мовлення, за умовами яких останнє бере на себе зобов'язання надавати послуги з технічної підтримки лінійних споруд проводового мовлення замовника відповідно до Правил технічної експлуатації мереж проводового мовлення, затверджених наказом Міністерства зв'язку України від 20 листопада 1996 року.

У період з липня 2011 року по червень 2013 року ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс" надало послуги аутсорсингу з технічної підтримки лінійних споруд проводового мовлення, послуги з технічної підтримки станційних споруд проводового мовлення, послуги технічного обслуговування таксофонного обладнання та роботи по демонтажу абонентських вводів на загальну суму 6 403 799,03 грн., у тому числі податок на додану вартість 1 067 299,84 грн.

Виконання вказаних договорів підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг, актами усунення пошкоджень, актами демонтажу абонентських вводів, рахунками-фактурами, податковими накладними, що складені за відповідний період.

Згідно з наявними у справі платіжними дорученнями та виписками банку позивач перерахував на рахунки постачальників грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно з п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

На підтвердження реальності господарських операцій та використання придбаних робіт у власній господарській діяльності позивач надав суду копії наступних документів: господарські договори, додаткові угоди та додатки до них, специфікації, рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, дефектні акти, зведені кошториси, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти списання матеріальних цінностей, платіжні доручення, рахунки-фактури, прибуткові ордери, забірні відомості, подорожні листи автомобілів, ліцензії та дозволи на виконання робіт, санітарні дозволи, накладні на внутрішнє переміщення матеріалів, звіти, наряди-замовлення, робочі проекти та інші.

Дослідивши надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із названими контрагентами документи, копії яких містяться у матеріалах, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вони повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій та складені і підписані сторонами у відповідності із Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Контролюючий орган не спростував належності і допустимості цих доказів, відповідно, у колегії суддів відсутні правові підстави для їх відхилення.

Крім того, відповідачем не заперечується, що зміст господарських зобов'язань що виникають з наведених вище договорів не суперечить вимогам національного законодавства, а складені на його виконання фінансово-господарські документи містять необхідні дані, що підтверджують об'єкт і базу оподаткування ПДВ та відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". В свою чергу податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Стосовно використання придбаних робіт у власній господарській діяльності, суд першої інстанції правильно встановив, що ПАТ "Укртелеком" здійснює діяльність у сфері електрозв'язку, надання послуг електронного зв'язку, технічного обслуговування і експлуатації мереж ефірного телемовлення, проводового радіомовлення, рухомого (мобільного) телефонного зв'язку; позивач має відповідні ліцензії Національної комісії з питань регулювання зв'язку; та здійснює свою діяльність через 33 відокремлених підрозділи. При цьому, наявність у позивача необхідних умов та засобів для здійснення основних видів діяльності відповідачем не заперечується.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що товари, роботи та послуги у зазначених контрагентів були придбані з метою їх подальшого використання у господарській діяльності товариства та його відокремлених підрозділів.

Зокрема: ремонті роботи, виконані ТОВ "Західнафтохімбуд", придбані з метою утримання в належному стані та усунення пошкоджень приміщень Львівської філії; послуги з доставки документів, надані ТОВ "Український професійний кур'єр", замовлялись з метою доставки абонентам ПАТ "Укртелеком" рахунків за телекомунікаційні послуги, податкових накладних, актів звіряння розрахунків, попереджень, претензій тощо; поставлені ТОВ ВКП "Точмашдеталь" будівельні матеріали використані при виконанні ремонтних робіт лінійних споруд та приміщень Харківської філії; засоби індивідуального захисту придбавались у ТОВ "Електродизель" з метою дотримання основ охорони праці та захисту працівників товариства; розроблення проектно-кошторисної документації в ПП "Укрпостачання" замовлялись з метою виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів ПАТ "Укртелеком"; послуги з прибирання надавались ТОВ "Краусберг України" для утримання території та приміщень в належному стані; послуги з аутсорсингу замовлялись у ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс" для технічної підтримки лінійних споруд з метою зменшення експлуатаційних витрат.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Судом встановлено, що на момент здійснення спірних господарських операцій ПП "Укрпостачання", ТОВ "ТМФ "Траспосервіс -ЛТД", ТОВ "Дизель Плюс", ТОВ ВТФ "Контех", ТОВ "ЗАХІДНАФТОХІМБУД", ТОВ "Західбудтелеком", ПП "Український професійний кур'єр", ТОВ "Альфа-Сервіс", ТОВ "Електродизель", ТОВ "ВКП "Точмашдеталь", ТОВ "РТК Трейд", ПП "Укрпостачання", ПП "Сігма-сервіс", ПП "ТД Бастіон", ТОВ "ЕСУ", ТОВ "Укр Енерго Холдінг", ТОВ "Євроінформ", ТОВ "Інтергранд", ТОВ "Український мейлінговий центр", ТОВ "Краусберг Україна" та ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг

Порушень з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних підприємствами-постачальниками, у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей в АІС "Податковий блок" між показниками податкового кредиту позивача та показниками податкових зобов'язань постачальників не заслуговують на увагу, оскільки зазначена обставина не впливає на правомірність формування податкового кредиту.

Оцінивши вказані докази за правилами статті 86 КАС України, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що зазначені первинні та інші документи у повній мірі підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відповідач, у свою чергу, на спростування цих обставин належних і допустимих доказів не надав, обґрунтувань щодо наявності підстав для відхилення наданих позивачем доказів, також не навів, у суду такі відсутні і колегія суддів підстав для цього не вбачає.

Крім того, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, хоча в силу вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України саме на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів відхиляє посилання податкового органу на акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів, розбіжності у базі даних АІС "Податковий блок", податкову інформацію про відсутність у контрагентів необхідних потужностей на здійснення господарської діяльності, оскільки, актом про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується лише той факт, що звірку не було проведено у зв'язку із відсутністю можливості її проведення, а припущення про можливі порушення в діяльності постачальників не впливають на статус виписаних ними первинних документів.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено правомірність формування ним витрат та податкового кредиту за перевірений період по взаємовідносинах з ПП "Укрпостачання", ТОВ "ТМФ "Траспосервіс-ЛТД", ТОВ "Дизель Плюс", ТОВ ВТФ "Контех", ТОВ "ЗАХІДНАФТОХІМБУД", ТОВ "Західбудтелеком", ПП "Український професійний кур'єр", ТОВ "Альфа-Сервіс", ТОВ "Електродизель", ТОВ "ВКП "Точмашдеталь", ТОВ "РТК Трейд", ПП "Укрпостачання", ПП "Сігма-сервіс", ПП "ТД Бастіон", ТОВ "ЕСУ", ТОВ "Укр Енерго Холдінг", ТОВ "Євроінформ", ТОВ "Інтергранд", ТОВ "Український мейлінговий центр", ТОВ "Краусберг Україна" та ТОВ "Аутсорсинг Енд Менеджмент Телеком Юнікейшінс".

Водночас, висновки акту перевірки про порушення Податкового кодексу України у цій частині є помилковими, відповідно, збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток та з ПДВ за наведеними епізодами, не ґрунтується на вимогах законодавства.

Щодо висновків акта перевірки про порушення Івано-Франківською філією ПАТ «Укртелеком» пп. «г» 138.10.6 п.138.10 ст.138, пп.14.1.11 п.14.11 ст.14 Податкового кодексу України, внаслідок чого безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком з прибутку, витрати на створення резерву сумнівної заборгованості по ТзОВ «Парктур» () за 2014 рік в сумі 284 773,30 грн. та завищено витрати на загальну суму 284 773,30 грн., колегія суддів виходить із такого.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що зазначена заборгованість виникла в жовтні 2011 року у зв'язку із невиконанням боржником ТзОВ «Парктур» умов договору «Про надання послуг бізнес - мережі» від 01.12.2006 №304.

Так, філією позивача у жовтні 2011 надано телекомунікаційні послуги ТОВ "Парктур" на загальну суму 293693,06 грн. на підставі чого виписано рахунок-акт по особовому рахунку ТОВ "Парктур" №59222 з терміном сплати 20.11.2011 на загальну суму 293702,38 грн., та виписано податкову накладну від 31.10.2011 №8776/260.

Однак, ТОВ "Парктур" не проводило своєчасно оплату за отримані телекомунікаційні послуги, внаслідок чого за період з жовтня 2011 року по травень 2012 року утворилась заборгованість в сумі 302 572,19 грн. Про існування даного боргу філія ПАТ "Укртелеком" повідомляла ТОВ "Парктур" шляхом виставлення рахунків за телекомунікаційні послуги.

Згідно з розрахунком суми заборгованості сума дебіторської заборгованості станом на 31 грудня 2014 року становить 302 572,19 грн.

З метою стягнення суми заборгованості філія позивача звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області; ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року у справі №909/1224/14 провадження у справі зупинено до до повернення матеріалів кримінальної справи з Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Одночасно філією ПАТ "Укртелеком" за перевірений період в бухгалтерському обліку нараховувався резерв сумнівної заборгованості ТОВ "Парктур" станом на 01 грудня 2014 року в сумі 302 572,19 грн., в т.ч. понад 3 роки - 284 773,26 грн., від 2 до 3 років - 17 798,93 грн.

У грудні 2014 року філією віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком з прибутку витрати на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ "Парктур" в сумі 284 773,30 грн.

На думку відповідача, відповідно до ч.2. ст. 264 Цивільного кодексу України, пред'явлення позову ІФФ ПАТ «Укртелеком» до ТзОВ «Парктур» від 30.10.2014 призвело до переривання строку позовної давності, а отже ІФФ ПАТ «Укртелеком» не мала права у грудні 2014р відносити до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком з прибутку, витрати на створення резерву сумнівної заборгованості по ТзОВ «Парктур» () за жовтень 2011 року в сумі 284773,30 грн.

Відповідно до підпункту "г" підпункту 138.10.6 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України витрати на створення резерву сумнівної заборгованості визнаються витратами з метою оподаткування в сумі безнадійної дебіторської заборгованості з урахуванням підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За визначенням підпункту "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 Цивільного кодексу України вказує, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що оскільки граничним терміном виконання зобов'язань ТОВ "Парктур" - 30.11.2011, строк позовної давності починає свій перебіг з дня, наступного за останнім днем його невиконання.

Згідно зі статтею 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Таким чином, подання позову до суду до одного боржника на весь обсяг вимог не тягне за собою переривання строку позовної давності.

ІФФ ПАТ «Укртелеком» звернулась до ТзОВ «Парктур» з позовною заявою про сплату всієї суми заборгованості у розмірі 302 572,19 грн. (період жовтень 2011 року - травень 2012 року), а тому пред'явлення даного позову не переривало перебігу позовної давності.

Отже, у межах спірних відносин судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність у межах спору підстав для переривання перебігу позовної давності.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про помилковість доводів контролюючого органу з приводу безпідставного віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрат на створення резерву сумнівної заборгованості по ТОВ "Парктур" та завищення витрат у цій частині.

Відповідно, збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за цим епізодом є протиправним.

Щодо висновків, викладених в акті перевірки стосовно порушення Кіровоградською філією ПАТ «Укртелеком» пп.14.1.36 п.14.1 статті 14, п.138.4 статті 138 Податкового кодексу України, що полягає у завищенні витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 2 849 605 грн., в частині перевищення собівартості реалізованих модемів над доходами, отриманими від їх реалізації (без ПДВ).

Як встановлено в ході перевірки Кіровоградською філією реалізовано модеми фізичним та юридичним особам на акційних умовах за 1 грн. з відповідним документальним оформленням такої реалізації.

Перевіркою встановлено, що Кіровоградська філія на підставі маркетингової акції "Модем ОГО! За 1 грн." реалізувала наступні модеми: 2012 рік: модем ZTE ZXV10 H108L ADSL - 264 шт.; модем Huawei HG530 ADSL - 403 шт.; 2013 рік: модем ZTE ZXV10 H108L ADSL - 1742 шт.; модем Huawei HG530 ADSL - 1353 шт.; модем ADSL Huawei HG532e - 4746 шт.; 2014 рік: модем ZTE ZXV10 H108L ADSL - 17 шт.; модем ADSL Huawei HG532e - 7274 шт.

В податковому обліку з податку на прибуток таку операцію відображено у загальному порядку як продаж товару.

Контролюючий орган обґрунтовує свою позицію тим, що витрати понесені підприємством є більші, ніж доходи, отримані від реалізації вищезазначених модемів, у зв'язку із чим такі витрати не можуть включатись до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Згідно з пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Наведені норми права дають підстави для висновку про те, що у зв'язку з веденням господарської діяльності платником податків здійснюються операції, кінцевим результатом яких є отримання прибутку, але здійснюються вони на його власний ризик.

Таким чином, при здійсненні платником господарської діяльності можливі збиткові операції. Віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податків економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Обґрунтовуючи наявність позитивного економічного результату, позивач акцентує увагу на тому, що кількість нових підключень до послуг Інтернет в 2013 склала - 6665, з них за відповідною акцією - 5252, у 2014 - 5151, з них за акцією - 4266. За відповідні послуги нараховано 2045576 грн. у 2013 та 1603754 у 2014. Зазначені показники свідчать про те, що завдяки привабливим акційним умовам ПАТ набуло певну кількість нових клієнтів та можливість отримувати додаткові фінансові надходження.

Таким чином, проведення акції "Модем ОГО! За 1 грн." в цілому дозволило збільшити кількість користувачів інтернет-послуг та, відповідно, збільшити доходи, при цьому доказів, які б спростовували, що діяльність позивача не направлена на отримання доходу, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи наведене, цілком обґрунтованим видається висновок суду першої інстанції щодо безпідставності доводів ДПІ про завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на загальну суму 2 849 605,00 грн.

Щодо коригування валових витрат за підсумками висновків планової виїзної перевірки від 17.06.2011 № 432/42-10/21560766.

Так, в акті перевірки зазначено також, що ПАТ "Укртелеком" не враховані результати планової виїзної документальної перевірки від 17 червня 2011 року №432/42-10/21560766 в частині завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року на загальну суму 8 144 110,00 грн. в рядку 06.6 декларації з податку на прибуток за 2-й квартал 2011 року, та не проведено відповідних коригувань щодо зменшення інших витрат в сумі від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток попереднього звітного періоду на загальну суму 8 144 110,00 грн.

Разом з тим, суд правильно вказав на те, що Податковий кодекс України не встановлює обов'язку для платника податків та не передбачає відповідного порядку проведення коригувань суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, у тому числі зменшення суми від'ємного значення, на підставі висновків акта перевірки.

Відповідно до норм пункту 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суми зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток та надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення.

За наведених правових норм, висновки акта перевірки про необхідність коригування суми витрат на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за результатами попередньої перевірки не ґрунтуються на вимогах закону.

Стосовно висновків акта перевірки про завищення податкового кредиту/заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за іншими операціями.

Відповідно до висновків Акта перевірки за результатами аналізу податкової звітності з податку на додану вартість декларацій з додатками №5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", наданих первинних документів для перевірки та в результаті аналізу згідно підсистеми "Аналітична система - Перегляд результатів співставлення" інтегрованої автоматизованої інформаційної системи ДПС "Податковий блок", встановлені розбіжності між податковим кредитом ПАТ "Укртелеком", та наступними суб'єктами господарювання, в ІПН яких було допущено помилки, що є порушенням пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Також зазначено, що в ході перевірки встановлено, що ПАТ "Укртелеком" було двічі віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковим накладним, отриманим від постачальників товарів (робіт, послуг) на загальну суму податку на додану вартість 119 843,78 грн., що є порушенням вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Крім того встановлено, що в перевірений період, Апаратом Управління ПАТ "Укртелеком" не в повному обсязі проведено розрахунки коригування, а саме не відкориговано суми операцій придбання з податку на додану вартість, які не надають право формування податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено, що ПАТ "Укртелеком" до складу податкового кредиту були включені суми податку на додану вартість по контрагентам, по яким не задекларовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 11 440,51 грн.

Також, перевіркою встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту включені суми податку на додану вартість по контрагентам, по яким не проведено коригування з податку на додану вартість на загальну суму 2 967,98 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем проведено коригування та відображено податкові зобов'язання з від'ємним значенням на загальну суму податку на додану вартість на суму податку на додану вартість.

Крім того, перевіркою встановлено, що ПАТ "Укртелеком" до складу податкового кредиту включені суми податку на додану вартість по контрагентам, по яким не задекларовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 163 121,22 грн., до складу податкового кредиту включені суми податку на додану вартість по контрагентам, по яким податкова звітність має стан - "історія подання" на загальну суму - 56 612,03 грн.

Перевіркою також встановлено, що позивачем проведено коригування та відображено податкові зобов'язання з від'ємним значенням на загальну суму податку на додану вартість 27216,78 грн., що є порушенням підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті192, пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України.

З приводу зазначених вище порушень, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції стосовно того, що в акті перевірки їх не обґрунтовано конкретними обставинами, за яких останні мали місце.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем на обґрунтування власних доводів щодо зазначених порушень доказів не надано.

Крім того, судом правильно враховано, що відповідно до пунктів 4-6 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року №984 (далі по тексту - Порядок, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пункт 5.2 розділу ІІ вказаного Порядку передбачає, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Проте наразі, акт перевірки не містить посилань на конкретні факти виявлених порушень щодо завищення податкового кредиту/заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а саме: не зазначено про яким контрагентам встановлені розбіжності між податковим кредитом ПАТ "Укртелеком" та посилання на відповідні первинні та податкові документи; не вказано по яким самим податковим накладним сформовано повторно податковий кредит; не зазначено про обставини не проведення коригування суми операцій придбання з податку на додану вартість, які не надають право формування податкового кредиту, та вплив такого коригування на розрахунки із бюджетом; не вказано по відносинам із якими контрагентами включені суми податку на додану вартість, по яким не задекларовані податкові зобов'язання з податку на додану вартість, та посилань на відповідні первинні та податкові документи, що унеможливлює встановити обставини ймовірних порушень та вказує про необґрунтованість таких висновків акта перевірки.

Щодо встановлених порушень пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України у зв'язку із віднесенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по контрагентам, що є суб'єктами господарювання, місце реєстрації яких Автономна Республіка Крим та місто Сімферополь на загальну суму - 12825,83 грн.

Висновок мотивований тим, що суб'єкти господарювання, які зареєстровані на території ВЕЗ "Криму" і не перереєструвалися на іншу територію України, з 01 червня 2014 року втратили статус платників податку на додану вартість та не мають права на складання податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковим накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих накладних покупця.

Законом України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" створено вільну економічну зону (ВЕЗ) "Крим".

Підпунктом 3 пунктом 12.3 статті 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" встановлено, що з 01 червня 2014 року вважається анульованою податкова реєстрація осіб, які станом на 31 травня 2014 травня 2014 року мали місцезнаходження та перебували на обліку в контролюючих органах на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя.

За висновком контролюючого органу, у разі не подання підприємствами-постачальниками до податкового органу декларації з ПДВ за відповідний звітний період, податкові накладні, виписані такими постачальниками у цих звітних періодах, вважаються такими, що заповнені з порушенням статті 201 Податкового Кодексу України.

Згідно з п 5.11 Положення анулювання реєстрації платника ПДВ здійснюється на дату прийняття рішення контролюючим органом.

Таким чином, в період червень - серпень 2014 року контролюючим органом не могло бути прийнято рішення, на дату якого здійснено анулювання реєстрації платників ПДВ з підстав, визначених підпунктом 3 пункту 12.3 статті 12 Закону.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Однією з основних засад податкового законодавства є його стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (п. 4.1.9. стаття 4 Податкового Кодексу України).

Порядок формування доходної частини бюджетів, визначено у частині 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, а саме: закони України, які впливають на показники бюджету і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Ці основоположні принципи жодним законом не було скасовано чи змінено.

Згідно із матеріалами справи всі операції податкового кредиту сформовані на підставі податкових накладних, отриманих до оприлюднення та набуття чинності Закону України від 12.08.2014 «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України». При цьому відповідачем не доведено того, що на час включення таких податкових накладних до податкового кредиту ПАТ «Укртелеком» реєстрація платників ПДВ, які їх виписали, не була скасована.

Таким чином, висновок відповідача про порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України за вказаним епізодом, є безпідставним.

Щодо ненарахування ПАТ "Укртелеком" податкових зобов'язань з податку на додану вартість по фінансово-господарській операції з постачання квитків та послуг, що є невід'ємною частиною квитка, без оплати фізичним особам (працівникам підприємства).

Так, перевіркою встановлено, що на порушення пункту 187.1. статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового Кодексу України позивачем занижено базу оподаткування податком на додану вартість по фінансово-господарській операції з постачання послуг без оплати, а саме: постачання квитків та послуг, що є невід'ємною частиною квитка, які були передані безкоштовно працівникам підприємства та надавали право проходу на стадіони та перегляд матчів чемпіонату Європи з футболу УЄФА "Євро-2012" на суму 5 240 162,74 грн., в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на 1 048 032,54 грн. за липень 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ "Укртелеком" (компанія) та Союзом європейських футбольних асоціацій (УЄФА) укладено договір від 27 травня 2011 року №801640-116-116, за умовами якого позивачем придбано квитки на право проходу на стадіони та перегляд матчів чемпіонату Європи з футболу УЄФА "Євро-2012", які були розподілені між працівниками ПАТ "Укртелеком".

Відповідно до пункту 3.7 договору стосовно усіх квитків на матчі компанія підтверджує та погоджується, що: а) такі квитки та безплатні квитки можуть використовуватися компанією для цілей гостинності та/або рекламних цілей з метою просування продуктів та не можуть продаватися/перепродуватися або пропонуватися для продажу; b) право власності на усі такі квитки та безплатні квитки залишається за УЄФА та вони не можуть передаватися і ними забороняється розпоряджатися іншим чином, ніж прямо дозволяється відповідно до умов, що застосовуються до них, або як іншим чином дозволяється УЄФА.

Таким чином, стосовно квитків на матчі, право перегляд у яких отримано товариством, право власності залишилось на УЄФА і до ПАТ "Укртелеком" не переходило, а останнє не мало права продавати/перепродавати або пропонувати до продажу такі квитки.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За визначенням підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Водночас, умовами договору від 27 травня 2011 року №801640-116-116 визначено, що ПАТ "Укртелеком" не мало права на володіння та розпорядження квитками.

За таких обставин, судом вірно вказано, що у межах спірних правовідносин постачання квитків УЄФА позивачем не здійснювалось, відповідно, податкові зобов'язання з податку на додану вартість не виникли.

Крім того, навіть припустивши, що постачання квитків мало місце, згідно з пунктом 19 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України операції з постачання УЄФА квитків та послуг, що є невід'ємною частиною квитка, тимчасово, до 01 вересня 2012 року, звільнялися від оподаткування податком на додану вартість.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо помилковості доводів контролюючого органу з приводу порушення пункту 188.1 статті 188 Податкового Кодексу України, тому визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість за даним епізодом порушення - протиправним.

За встановлених обставин та нормативного регулювання, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.07.2015 № та № є протиправним та підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частин належить задовольнити.

Крім того, зважаючи на наданий представником відповідача поепізодний по кожному порушенню розрахунок основного платежу та штрафної санкції, податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № також підлягає визнанню протиправним та скасуванню у частині визначеного ним грошового зобов'язання на суму 2 247 431 грн., позаяк таке зобов'язання визначене у зв'язку із встановленням порушень позивачем підпунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України і мотивоване непідтвердженістю реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах із ТОВ «Євроінформ», ТОВ «Інтергранд» та ТОВ «Український мейлінговий центр».

З урахуванням того, що під час вирішення спору судом установлено, що господарські відносини між позивачем та названими контрагентами мали реальний характер, податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № у частині зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2 247 431 грн. також є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо решти визначених податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 № зобов'язань, апеляційний суд виходить з такого.

Так, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів на загальну суму 224 402 314 грн.

Згідно із актом перевірки встановлено відображення Апаратом Управління ПАТ "Укртелеком" в рядку 06.4 декларації "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" та в рядку 06.4.43 "Інші витрати господарської діяльності" Додатка ІВ до декларації з податку на прибуток за 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів, а саме: за 2012 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 1 893 270 грн., в тому числі 25% -1 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн.; за 2013 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 78 546 566 грн., в тому числі 25% - 2 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн. та збитки патентованої діяльності за 2012 рік на суму 76 653 296 грн.; за 2014 рік - збитки патентованої діяльності попередніх періодів на загальну суму 143 962 478 грн., в тому числі 25% - 3 частина збитків патентованої діяльності попередніх періодів за 2011 рік на суму 1 893 270 грн. та збитки патентованої діяльності за 2013 рік на суму 142 069 208 грн.

За висновком відповідача нормами Податкового кодексу України не передбачено віднесення до складу інших витрат, від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року.

Відповідно до пункту 152.2 статті 152 Податкового кодексу України, платник податку, який проводить діяльність, що підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, зобов'язаний окремо визначати податок від кожного виду такої діяльності та окремо визначати податок від іншої діяльності. З цією метою ведеться окремий облік доходів, отриманих від діяльності, що підлягає патентуванню, та витрат, пов'язаних з веденням діяльності з урахуванням від'ємного значення як результату розрахунку об'єкта оподаткування.

Згідно із п. 150.1 статті 150 Податкового кодексу України якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Від'ємне значення як результат розрахунку об'єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, не враховується для цілей абзацу першого цього пункту та відшкодовується за рахунок доходів, отриманих у майбутніх податкових періодах від такої діяльності.

Враховуючи пункт 3 підрозділу 4 Розділу ХХ Податкового кодексу України таке від'ємне значення не відображається в рядку 06.5 «від'ємне значення рядка 07 Декларації за попередній звітний (податковий) період, яке зменшує об'єкт оподаткування звітного періоду» Декларації.

Тобто, від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане від діяльності, яка підлягає патентуванню, не впливає на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню, і навпаки.

У Декларації доходи, отримані від здійснення діяльності, що підлягає патентуванню, витрати, пов'язані зі здійсненням такої діяльності, та сума амортизаційних нарахувань, нарахованих на основні засоби (нематеріальні активи), що використовуються для здійснення діяльності, що підлягає патентуванню, а також об'єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню, відображаються у рядках 01-07 Декларації у складі загальних показників доходів, витрат, об'єкта оподаткування, а також у додатках до відповідних рядків Декларації.

При цьому, у рядку 07 Декларації відображається загальний показник об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності. Зазначений показник визначається з урахуванням як позитивних, так і від'ємних показників від такої діяльності.

Об'єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню розраховується у додатку ТП. Дані до рядка 08 ТП Декларації переносять із рядка 08 додатка ТП до Декларації у тому числі збиток від такої діяльності зі знаком «-».

Розрахунок податку на прибуток, отриманий від діяльності, що підлягає патентуванню, відображається у додатку ТП Декларації. Зокрема, відображаються відповідні показники за даними окремого обліку діяльності, що підлягає патентуванню, в розрізі кожного виду такої діяльності, та визначається об'єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню (рядок 08 додатка ТП) та сума податку на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню, зменшена на вартість торгових патентів (рядок 12 додатка ТП). Значення рядків 08 та 12 додатка ТП переносяться до рядків 08, 12 Декларації.

При цьому від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року враховується у складі інших витрат, понесених у зв'язку з отриманням такого виду доходів, та відображається в залежності від виду діяльності, яка підлягає патентуванню, у рядках А3.1, Б3.1, В3.1 та Г3.1 додатка ТП.

При розрахунку рядка 11 Декларації (податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню) не враховується від'ємне значення об'єкта оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню (рядок 08 Декларації), і не враховується збиток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування (рядок 09 Декларації).

Оскільки в рядках 01-07 Декларації зазначаються відповідні показники від усіх видів діяльності, в т. ч. і від діяльності, що підлягає патентуванню, від'ємне значення рядка 07 Декларації включає в себе і від'ємне значення як результат розрахунку об'єкта оподаткування, отриманий від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, згідно розрахунку ТП рядок 08 з врахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року.

Таким чином, враховуючи, що норми Податкового кодексу України не містять чітких та однозначних норм, які б встановлювали для платників податку на прибуток, що здійснюють патентовану діяльність, обмеження величини та обов'язок виключати з складових об'єкта оподаткування податком на прибуток, показники патентованої діяльності, які формують збитковий результат такої діяльності, зокрема, від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане за результатами ведення діяльності, яка підлягає патентуванню, за підсумками попереднього звітного року, а також те, що відображення товариством збитків від патентованої діяльності, отримані за підсумками попереднього податкового періоду у рядку 06.4 ІВ декларації не занижує результат від усіх видів діяльності (рядок 07 Декларації) та при виключені показника, зазначеного в рядку 08 Декларації не суперечить нормам п. 152.2 ст. 152 Податкового кодексу України, згідно з яким від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане від діяльності, яка підлягає патентуванню, не впливає на результати розрахунку податку на прибуток від діяльності, яка не підлягає патентуванню, колегія суддів вважає помилковими висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування, отриманого від ведення діяльності, яка підлягає патентуванню (збитків) попередніх звітних періодів на загальну суму 224 402 314 грн..

При цьому, апеляційним судом враховується, що така позиція підтримана і Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 18.12.2012 К/9991/6146,4/12, який акцентував увагу на тому, що пункт 152.1 ст. 152 Податкового кодексу України не встановлює для тих платників податку на прибуток, які за результатом здійснення ними патентованої діяльності отримують збиток, додаткових обов'язків при обчисленні податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано будь-яких первинних документів стосовно правомірності формування спірної суми від'ємного значення з податку на прибуток у даному випадку є помилковими, оскільки питання формування збитків в даному випадку стосується способу заповнення декларації з податку на прибуток і не стосується природи формування безпосередньо збитків від патентованої діяльності, оскільки правомірність їх виникнення не ставиться під сумнів податковим органом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 № підлягає визнанню протиправним і скасуванню у повному обсязі.

Досліджуючи правомірність визначення суми грошового зобов'язання з ПДФО згідно з податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2015 №000924201, колегія суддів виходить з такого.

Як встановлено в акті, ПАТ "Укртелеком" не включено до загального оподатковуваного доходу працівників безоплатно видані путівки на оздоровлення: товариство придбавало за свої кошти без обмежень путівки та видавало своїм працівникам через Первинну профспілкову організацію ПАТ "Укртелеком".

На переконання відповідача, вартість путівки, оплаченої ПАТ "Укртелеком", необхідно було відобразити у складі заробітної плати та у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків за формою 1-ДФ з ознакою доходу "101 - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно з законом".

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до пунктів 171.1, 171.2 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

За визначенням підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Обґрунтовуючи власні доводи, контролюючий орган вказує на те, що ПАТ "Укртелеком" являється податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб з придбаних путівок та безоплатно наданих своїм працівникам, оскільки придбані путівки через Первинну профспілкову організацію ПАТ "Укртелеком", за рахунок ПАТ "Укртелеком", являються іншими заохочувальними та компенсаційними виплатами в натуральній формі.

Позивач з цього приводу зазначає, що що придбання путівок для оздоровлення членів профспілки здійснювалось первинними профспілковими організаціями та Об'єднаною профспілковою організацією за рахунок їхніх власних коштів, а здійснене ПАТ "Укртелеком" цільове фінансування на оздоровлення працівників та їх дітей є обов'язком в силу положень колективного договору.

Колегією суддів враховано, та вбачається із самого акта перевірки, в ньому наведено реквізити платіжних доручень, згідно з якими позивач перераховував первинній профспілковій організації грошові кошти з призначенням платежу "цільове фінансування на оздоровлення працівників та їх дітей" та "на оздоровчу роботу" та перелік осіб, які за переконанням відповідача отримували путівки за рахунок коштів ПАТ "Укртелеком".

Разом з тим, як небезпідставно звернув увагу суд першої інстанції, відповідачем не доведено факт придбання путівок працівникам товариства та їхнім дітям саме за рахунок коштів ПАТ "Укртелеком", зокрема спрямування грошових коштів згідно з вказаними акті перевірки платіжними дорученнями на купівлю путівок працівникам; в акті перевірки не міститься посилань на кількість та вартість придбаних путівок, їх характеристики та умови придбання. Такі упущення відповідача, не дозволяють стверджувати, що позивач придбавав для своїх працівників путівки та не виконав обов'язку податкового агента.

Таким чином, з огляду на доведеність належними доказами позиції відповідача, до спірних правовідносин слід застосовувати підпункт 165.1.35 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, відповідно до якого вартість путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування, у тому числі на реабілітацію інвалідів, на території України платника податку та/або його дітей віком до 18 років, які надаються йому безоплатно або із знижкою (у розмірі такої знижки) професійною спілкою, до якої зараховуються профспілкові внески платника податку - члена такої професійної спілки, створеної відповідно до законодавства України, або за рахунок коштів відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування, не включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано розмір суми об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, з якої обчислено суму нарахованого податку.

Оскільки відповідачем не доведено набуття позивачем статусу податкового агента, вбачається також відсутність у ПАТ "Укртелеком" обов'язку відображати у складі заробітної плати та у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків за формою 1-ДФ.

За наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що висновки акта перевірки про заниження податку на доходи фізичних осіб у розмірі 157 701,14 грн. є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з вказаного податку - протиправним, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 №000924201 також підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи те, що під час вирішення спору встановлено помилковість та недоведеність висновків акта перевірки про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб та підстав для включення до складу заробітної плати вартості путівок на оздоровлення працівників, підстави для донарахування єдиного внеску, як для застосування штрафних санкцій, у межах спірних правовідносин відсутні, а тому правильним є також і висновок суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 01.07.2015 №.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню відповідача від 01.07.2015 №, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із земельного податку, колегія суддів виходить із такого.

Так, у акті перевірки зазначено, що на підставі даних Державного земельного кадастру, технічних звітів по встановленню зовнішніх меж землекористування, документів на право власності на будинки та нежитлові приміщення, витягів з технічної документації про нормативні грошові оцінки земельних ділянок, довідки про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (код ділянки 75:047:005Ґ), договорів оренди майна та інших документів встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників: у розділі 5 "Нараховано земельного податку на рік" податкової декларації з плати за землю за 2013 рік в сумі 7 633,14 грн., в тому числі за березень - 486,30 грн., квітень - 793,44 грн. , травень - 793,44 грн., червень - 793,44 грн., липень - 793,44 грн., серпень - 793,44 грн., вересень - 794,93 грн., жовтень - 794,93 грн., листопад - 794,93 грн., грудень - 794,85 грн.; у розділі 5 "Нараховано земельного податку на рік" податкової декларації з плати за землю за 2014 рік в сумі 9 512,08 грн., в тому числі за січень - 788,83 грн., лютий - 788,83 грн., березень - 793,43 грн., квітень - 793,44 грн., травень - 793,44 грн., червень - 793,44 грн., липень - 793,44 грн., серпень - 793,44 грн., вересень - 793,44 грн., жовтень - 793,44 грн., листопад - 793,44 грн., грудень - 793,47 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що у 2013 році Департаментом земельних ресурсів КМДА на замовлення ПАТ "Укртелеком" виготовлено довідку від 13.03.2013 №Ю-38110/2013 про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (код ділянки 75:047:005), розташованої на вулиці Академіка Кржижановського, 8.

При цьому судом установлено, що зазначена довідка до перевірки позивачем не надавалась. На запит податкового органу Департамент земельних ресурсів КМДА листом від 15.05.2015 №057078582 направив Довідку від 13.03.2013 №Ю-38110/2013, згідно з якою за рахунок зміни узагальнюючого локального коефіцієнту у 2013 році збільшено грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Таким чином, земельний податок на земельні ділянки обчислюється, виходячи із актуальної нормативної грошової оцінки, а у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю зобов'язаний подати нову податкову декларацію із відповідними показниками.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що при визначенні суми земельного податку на земельну ділянку, розташованої на вулиці Академіка Кржижановського, 8, позивач використовував нормативну грошову оцінку станом на 2009 рік згідно з витягом з технічної документації №Ю-25618/2009 від 27 лютого 2009 року, тобто, у розмірі меншому, ніж визначено у довідці про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки №Ю-38110/2013 від 13 березня 2013 року, що суперечить приписам пункт 274.1 статті 274 Податкового кодексу України.

Позивач у своїй апеляційній скарзі вказує на помилковість нормативної грошової оцінки землі, визначеної у довідці від 13.03.2013 №Ю-38110/2013, проте судова колегія такі доводи відхиляє, з огляду на їх необґрунтованість та відсутність доказів того, що ПАТ "Укртелеком" оскаржено визначену у цій довідці нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості доводів відповідача про заниження податкового зобов'язань із земельного податку на суму 17145,22 грн., в тому числі за 2013 рік - 7 633,14 грн., за 2014 рік - 9 512,08 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 №, згідно із яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб на 1 216 277,43 грн., у тому числі за основним платежем - 972 168,75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 244 108,68 грн., судова колегія погоджується з висновком суду щодо його правомірності, з таких міркувань.

Під час проведення перевірки встановлено, що на замовлення ПАТ "Укртелеком" Головним управлінням охорони культурної спадщини КМДА у 2011 році надані відомості про статус земельної ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 у Шевченківському районі міста Києва. Згідно зазначеного документа та листа Головного управління охорони культурної спадщини КМДА від 15 липня 2011 року №3541 земельні ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 належать до земель історико-культурного призначення національного (загальнодержавного) значення.

Згідно з пунктом 276.3 статті 276 Податкового кодексу України податок за земельні ділянки на територіях та об'єктах історико-культурного призначення, використання яких не пов'язано з функціональним призначенням цих територій та об'єктів, справляється із застосуванням таких коефіцієнтів: міжнародного значення - 7,5; загальнодержавного значення - 3,75; місцевого значення - 1,5.

Однак, як встановлено судом, за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року позивач обчислював земельний податок за земельні ділянки по вул. Л. Толстого, 16/18 з використанням коефіцієнту земель місцевого значення - 1,5, а не коефіцієнту 3,75, встановленого для земельних ділянок на територіях та об'єктах історико-культурного призначення загальнодержавного значення, що призвело до заниження податкових зобов'язань земельного податку на загальну суму 972 168,75 грн., в тому числі за 2011 рік - 241 636,30 грн., за 2012 рік - 241 409,19 грн., за 2013 рік - 242 866,76 грн., за 2014 рік - 246 256,50 грн.

Згідно із актом, за перевірений період та станом на 31 грудня 2014 року земельні ділянки, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 16/18, (кадастрові номери 76:009:004 та 76:009:005), рахуються за Філією спеціалізованого електрозв'язку ВАТ "Укртелеком".

При цьому судом враховано, що протягом 2011-2014 років ПАТ "Укртелеком" не оскаржувало неправомірність занесення до Державного земельного кадастру земельних ділянок по вул. Л. Толстого, 16/18 даних про нього як землекористувача, а за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2014 року самостійно декларувало за ці землі земельний податок.

Позивач, обґрунтовуючи доводи зазначає про те, що не є користувачем або власником земельних зазначених земельних ділянок, посилаючись на лист Фонду державного майна України від 24 червня 2015 року №10-15-11322.

Проте, наразі лист Фонду державного майна України від 24 червня 2015 року №10-15-11322, на який посилається позивач, не може підтверджувати чи спростовувати дані про земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, оскільки у ньому зазначено лише про віднесення до сфери правління Держспецзв'язку деяких будівель, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Л. Толстого, 16/18, а не земельних ділянок.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що в даному випадку визначення суми податкового зобов'язання із земельного податку є правомірним.

При цьому не заслуговують на увагу доводи позивача про порушення строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України, оскільки відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, граничний строк визначення суми податкового зобов'язання починає свій перебіг з дня подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку до неї.

Під час перевірки встановлено, що ВАТ "Укртелеком" подало уточнюючі податкові декларації по земельним ділянкам Шевченківського району міста Києва: за 2011 рік 29 листопада 2012 року за №, за 2012 рік - 22 квітня 2013 року за № (зазначені в акті перевірки).

Таким чином, визначення суми податкового зобов'язання із земельного податку відбулося у межах встановлених строків.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 01.07.2015 №, №, №, №, №, №, то колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з акту, в порушення пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України ПАТ "Укртелеком" при поданні уточнюючих декларацій, в яких самостійно виявлені факти заниження податкових зобов'язань минулих податкових періодів, не обчислено штраф у розмірі 3% від суми недоплати.

За правилами другого абзацу пункту 286.4 статті 286 Податкового Кодексу України у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

Так, суд першої інстанції встановив, що ПАТ "Укртелеком" не обчислено штраф у розмірі 3% від суми недоплати при поданні уточнюючих розрахунків земельного податку за 2011-2014 роки.

Обґрунтовуючи власні доводи у цій частині, позивач вказує на те, що застосування штрафу є неправомірним, оскільки уточнююча звітність хоча і подана після граничного терміну подання, але до граничного терміну сплати податкових зобов'язань.

З цього приводу суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що застосування штрафу при невиконанні платником податків умов самостійного внесення змін до податкової звітності не залежить від граничного терміну сплати, визначальним у даному випадку є саме заниження суми податкового зобов'язання та виправлення помилки платником податків самостійно.

З огляду на викладене, застосування штрафних санкцій на підставі пункту 120.2 статті 120 Податкового кодексу України є правомірним, відповідно, названі податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають з огляду на відсутність для цього правових підстав.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 №, яким до ПАТ "Укртелеком" застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 1 148 784,20 грн. за порушення пунктів 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 3.1, 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення), відповідно до абзацу третього пункту 1, абзацу другого пункту 1, абзацу п'ятого пункту 1, абзацу шостого пункту 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність його прийняття, з огляду на таке.

Так, судом правильно встановлено, що контролюючим органом застосовано до ПАТ "Укртелеком" штрафні санкції за наступними епізодами:

по Харківській філії, Житомирській та Полтавській філії ПАТ "Укртелеком" перевіркою встановлено порушення норм з регулювання обігу готівки та порядку ведення касових операцій щодо не оприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) готівки у касі, а саме:

а) неоприбуткування готівкових коштів в касі підприємства у розмірі 63 129,43 грн., чим порушено вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 (далі по тексту - Положення) а саме: не оприбуткування фактичних надходжень в книзі обліку розрахункових операцій №р/4: за 13 листопада 2014 року Z-звіт №1334 в розмірі 6 901,81 грн.; за 14 листопада 2014 року Z-звіт №1335 в розмірі 6 550,78 грн.; за 17 листопада 2014 року Z-звіт №1336 в розмірі 11 966,69 грн.; за 18 листопада 2014 року Z-звіт №1337 в розмірі 7 489,59 грн.; за 19 листопада 2014 року Z-звіт №1338 в розмірі 8 565,23 грн.; за 20 листопада 2014 року Z-звіт №1339 в розмірі 3 957,85 грн.;

б) несвоєчасне (неповне) оприбуткування готівкових коштів в КОРО на загальну суму 88 015,99 грн., а саме: 19 липня 2012 року проведено розрахункових операцій на суму 9 717,90 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 20 липня 2012 року на підставі фіскального звітного чеку №0558 від 20 липня 2012 року; 27 вересня 2012 року проведено розрахункових операцій на суму 3 222,36 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 28 вересня 2012 року на підставі фіскального звітного чеку №0607 від 28 вересня 2012 року; 04 грудня 2012 року проведено розрахункових операцій на суму 3 559,04 грн., дану готівкову виручку не оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО№ "Р"/1 на підставі фіскального звітного чеку №0656 від 04 грудня 2012 року; 27 грудня 2012 року проведено розрахункових операцій на суму 4 636,96 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО№ "Р"/1 - 28 грудня 2012 року на підставі фіскального звітного чеку №0673 від 28 грудня 2012 року; 11 лютого 2012 року проведено розрахункових операцій на суму 5 320,50 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО№ "Р"/1 - 12.02.2014р. на підставі фіскального звітного чеку №0075 від 11.02.2014р.; 24 лютого 2014 року проведено розрахункових операцій на суму 6 492,81 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 25 лютого 2014 року на підставі фіскального звітного чеку №1123 від 25 лютого 2014 року; 03 лютого 2014 року проведено розрахункових операцій на суму 3 274,40 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 04 листопада 2014 року на підставі фіскального звітного чеку №1194 від 04 листопада 2014 року; 12 лютого 2014 року проведено розрахункових операцій на суму 19 218,21 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 13 лютого 2014 року на підставі фіскального звітного чеку №0826 від 13 лютого 2014 року; 14 червня 2013 року, проведено розрахункових операцій на суму 17 489,96 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/2 - 15 червня 2013 року на підставі фіскального звітного чеку №0670 від 15 червня 2013 року; 06 травня 2014 року проведено розрахункових операцій на суму 697,91 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/2 - 07 травня 2014 року на підставі фіскального звітного чеку №0690 від 07 травня 2014 року; 08 лютого 2013 року проведено розрахункових операцій на суму 9 649,27 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 09 лютого 2013 року на підставі фіскального звітного чеку №0648 від 09 лютого 2013 року; 31 травня 2013 року проведено розрахункових операцій на суму 4 736,67 грн., дану готівкову виручку оприбутковано в розділі №2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в КОРО № "Р"/1 - 01 червня 2013 року на підставі фіскального звітного чеку №0755 від 01 червня 2013 року.

в) несвоєчасне (неповне) оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 6 901,00 грн., зокрема:

ЦТП 12, с. Червонозаводське, вул. Матросова, 18: із реєстратора розрахункових операцій (далі по тексту - РРО), книги обліку касових операцій (далі по тексту - КОРО) №р/9 вбачається, що 11 квітня 2013 року видано готівки 1 000,00 грн., в касу банку згідно з квитанцією №129 кошти здано 04 квітня 2013 року; із реєстратора розрахункових операцій (далі по тексту - РРО), книги обліку касових операцій (далі по тексту - КОРО) №р/9 вбачається, що 11 квітня 2013 року видано готівки 900,00 грн., в касу банку згідно з квитанцією №39 кошти здано 12 квітня 2013 року; із реєстратора розрахункових операцій (далі по тексту - РРО), книги обліку касових операцій (далі по тексту - КОРО) №р/9 вбачається, що 17 квітня 2013 року видано готівки 1 000,00 грн., в касу банку згідно з квитанцією №48 кошти здано 18 квітня 2013 року;

ЦТП 17, смт. Оржиця, вул. Леніна, 18: із реєстратора розрахункових операцій (далі по тексту - РРО), книги обліку касових операцій (далі по тексту - КОРО) №р/1 вбачається, що 27 червня 2014 року не оприбутковано в КОРО 4 001,00 грн. на підставі фіскального звітного чека Z-звіту №0409.

г) в результаті перевірки Чернівецької філії ПАТ "Укртелеком" встановлено несвоєчасне (неповне) оприбуткування готівкових коштів, а саме: готівкові кошти, які надійшли 05 червня 2012 року у сумі 6 326,00 грн. на підставі фіскального звітного чеку від 05 червня 2012 року №0864 оприбутковані у КОРО № 06 червня 2012 року, тобто несвоєчасно оприбутковано;

Щодо наведеного епізоду, то, як встановлено судом першої інстанції, позивач та його філії здійснюють продаж товарів/послуг за готівку з використанням РРО та веденням КОРО.

Відповідно до пункту 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

У свою чергу оприбуткування готівки, за визначенням пункту 1.2 Положення, це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 6 розділу 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28 серпня 2013 року №417, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

За такого нормативного регулювання, оприбуткуванням готівки для позивача є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО; в свою чергу, облік зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій передбачає підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках такої книги та щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

На підставі наявної у справі копії КОРО №/4 суд першої інстанції встановив, що записи про рух готівки та суми розрахунків у КОРО не здійснювались, що підтверджує висновки акта перевірки про неоприбуткування готівки.

На переконання позивача, прикріплення Z-звіту у КОРО є достатньою підставою вважати готівку оприбуткованою, а не здійснення записів є лише порушенням ведення КОРО.

Проте колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконання записів про рух готівки та суми розрахунків у КОРО є обов'язковим елементом процедури оприбуткування готівки.

Таким чином, висновки акта перевірки щодо неоприбуткування та несвоєчасного оприбуткування є обґрунтованими, а застосування штрафних санкцій за даним епізод порушення - правомірним.

Щодо порушення позивачем пункту 2.8 Положення по Апарату управління ПАТ "Укртелеком" перевищено дотримання встановленого ліміту залишку готівки в касі.

Згідно з пунктом 2.8 Положення підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Згідно із актом перевірки, готівкові кошти з каси підприємства видані працівникам по видатковим касовим ордерам: №1 - ОСОБА_6 в сумі 6 151,93 грн., №2 - ОСОБА_8 в сумі 10 389,15 грн., №3 - ОСОБА_9 в сумі 10 548,67 грн., №4 - ОСОБА_10 в сумі 12 126,30 грн., №5 - ОСОБА_11 в сумі 12 688,93 грн., №6 - ОСОБА_12 в сумі 13 300,48 грн., №7 - ОСОБА_13 в сумі 30 198,22 грн., №8 - ОСОБА_14 в сумі 35 369,79 грн., №9 - ОСОБА_15 в сумі 35 369,79 грн. не відображені у касовій книзі.

Виплата з каси підприємства здійснена видатковим касовим ордером від 07 листопада 2013 року №350 в сумі 166 143,26 грн., у якому видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача. На переконання контролюючого органу, сума готівки за таким видатковим документом додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначений видатковий документ, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

У зв'язку із цим, відповідач дійшов висновку, що 07 листопада 2013 року перевищено встановлений ліміт каси в сумі 163 143,26 грн. (166 143,26 грн. - 3 000,00 грн. = 163 143,26 грн.), де: 3 000,00 грн. ліміт каси для апарату управління ВАТ "Укртелеком" затверджений наказом від 20 лютого 2007 року №84.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що пункт 4.2 Положення встановлює, що усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Відповідно до пункту 4.3 Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Згідно з положеннями пунктів 3.5, 3.8 Положення у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Виплати, пов'язані з оплатою праці, проводяться касиром підприємства або за видатковими касовими ордерами на кожного одержувача чи за видатковими відомостями.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що видатковий касовий ордер від 07 листопада 2013 року №350 на суму 166 143,26 грн. підписаний одержувачами, зазначена сума не може прийматись до уваги як видана для виведення залишку готівки в касі.

Отже, суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість висновків акта перевірки та оскаржуваного рішення у цій частині.

Щодо недотримання порядку видачі готівки під звіт та її використання та проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, то дані епізоди позивачем не оскаржуються, доказів на спростування вказаних обставин суду першої та апеляційної інстанції не надано..

Також помилковими є доводи позивача щодо порушення відповідачем строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

Так, частиною 1 ст. 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 цієї статті, якою ця стаття доповнена Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI, зі сфери її дії виключено штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Закон України від 02.12.2010 року № 2756-VI набрав чинності з 01.01.2011 року і не має зворотної сили, оскільки доповнення статті 250 ГК частиною другою такого змісту посилює режим юридичної відповідальності.

Наразі строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) встановлені у пункті 114.1 статті 114 Податкового кодексу України, згідно з яким граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 №.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 01 липня 2015 року №, №, № та рішення про застосування штрафних санкцій від 01 липня 2015 року №, а також у частині відмови у задоволенні позову, щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 01 липня 2015 року №, №, №, №, №, №, №, №, №.

У цій частині вимог суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і апелянтами не доведено існування підстав для його скасування.

Водночас, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 01.07.2015 №, є помилковим, рішення у цій частині прийняте судом із порушенням норм матеріального права. Тому апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення у частині ухвалене судом першої інстанції з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова - скасуванню у частині. Апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - скасувати у частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 01.07.2015 №.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" у цій частині задовольнити.

Визнати протиправним і скасування податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 01.07.2015 №.

В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 27 жовтня 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.