Справа № 822/1923/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1923/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 листопада 2016 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Данилюк У.Т., ознайомившись з позовною заявою Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" про стягнення заборгованості в сумі 158,81 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року дану позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог, передбачених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та визначено, що перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у строк до 31 жовтня 2016 року.

25 жовтня 2016 р. до суду від позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване забороною використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши подане клопотання, суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які були визначені ухвалою від 17 жовтня 2016 року.

Так, підставою залишення позовної заяви без руху було ненадання позивачем документу про сплату судового збору в розмірі 1378 грн.. Зазначений недолік був детально описаний в ухвалі суду та чітко вказано спосіб його усунення.

Стосовно заявленого позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-УШ, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору (до яких, зокрема, був віднесений Пенсійний фонд України та його органи).

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив - якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

При цьому суд звертає увагу на те, що майновий стан сторони не є тотожним відсутності кошторисних призначень суб'єкта владних повноважень, оскільки держава в особі Кабінету Міністрів України взяла на себе обов'язок забезпечити фінансування державних органів, яких позбавлено пільг щодо сплати судового збору.

В зв'язку з цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення суб'єкту владних повноважень від такої сплати.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (п.п.59,60), він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, суд вважає, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Таким чином, Європейський суд постановив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд також зазначає, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Отже, наведені в клопотанні позивача (який діє в якості суб'єкта владних повноважень) аргументи не є підставою для відстрочення сплати судового збору, тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Таким чином, позивачеві слід повернути позовну заяву та розяснити йому, що відповідно до ч.6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 108, ст.165 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Летичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву повернути Летичівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Хмельницької області

Копію ухвали та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1