Справа № 750/9897/16-а
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9897/16-а
Провадження № 2-а/750/978/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Жук М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

19.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про:

- визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню і виплаті йому як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж передбачено частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня виходячи з положень частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплати, в сумі 4730 грн;

- стягнення з відповідача на його користь 4730 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями по зменшенню розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Ухвалою судді від 21.10.2016 року відкрито скорочено провадження і запропоновано відповідачеві - Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, надати суду заперечення проти позову та необхідні документи.

27.10.2016 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву. Їх суть полягає в тому, що, на думку відповідача, виплата позивачеві допомоги до 5 травня 2016 року проведена у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яка прийнята на виконання пункту 26 розділу VI Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, та в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», у зв'язку з цим відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач, з 15.07.2015 року має статус учасника бойових дій і, як наслідок цього, - право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а. с. 11).

Відповідно до частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV (далі по тексту - Закон), чинної на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

В квітні 2016 року відповідач, керуючись пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова № 141) виплатив позивачеві щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 920 грн, що є значно меншим розміру п'яти мінімальних пенсій за віком, чим порушив права позивача на належний соціальний захист.

Таким чином, станом на день виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли і частина п'ята статті 12 Закону і Постанова № 141, яка в частині визначення розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня, що підлягає виплаті учасникам бойових дій, суперечить Закону.

Суд констатує, що пунктом 2 частини першої статті 9 КАС України встановлено пріоритет законів України над підзаконними актами, а тому, при виплаті позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідач повинен був керувати саме нормами Закону, а не Постанови № 141.

Зазначений висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, сформульованою в постанові від 10.02.2016 року, яка в силу положень статті 2442 КАС України є обов'язковою для застосування усіма суб'єктами владних повноважень.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню і виплаті йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж передбачено частиною п'ятою статті 12 Закону та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок цієї допомоги, виходячи з положень частини п'ятої статті 12 Закону в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплати, підлягає задоволенню.

Оскільки задоволення цієї частини вимог повністю поновлює права позивача, а стягнення з відповідача як суб'єкта владних повноважень грошових коштів положеннями статті 162 КАС України не передбачено, в іншій частині позов підлягає відхиленню.

Отже, пред'явлений позов належить до часткового задоволення.

Керуючись статтями 94, 158 - 163, 183-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради по нарахуванню і виплаті ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж передбачено частиною п'ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради здійснити перерахунок розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, виплаченої ОСОБА_1, із застосуванням положень частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначивши її в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради на користь держави судовий збір в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп., за рахунок відповідних бюджетних асигнувань.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя