Справа № 820/4891/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 р. справа №820/4891/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - Закаблукова А.С.,

представника відповідача - Ралка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.04.2016 року за № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій 772 923,48 грн., винесене Слобожанською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що сума грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій відповідно до ч. 1 п. 127.1 ст. 127 ПК України повинна складати 18 227,50 грн., а не 791 150,98 грн., як визначено в розрахунку до податкового повідомлення-рішення Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 27.04.2016 р., № , тобто штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб, що нараховані Відповідачем відповідно до ч. 1 п. 127.1 ст. 127 ПК України у сумі 772 923,48 грн. є зайвими та безпідставними. Позивач вважає податкове повідомлення - рішення № від 27.04.2016 р., в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій 772 923,48 грн., протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" пройшло процедуру державної реєстрації та зареєстровано як юридична особа 27.12.1993 року, код 03361721, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №502084 (а.с.69).

З 14.12.2015 р. по 13.01.2016 р., фахівцями Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області проведена планова виїзна документальна перевірка Філії Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» «Дергачівське підприємство комунального господарства» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 р., по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 19.01.2016 р. № 47/20-11-22-01/33814816 (далі по тексту - Акт перевірки, а.с.9-56).

Перевіркою Філії ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» «Дергачівське підприємство комунального господарства» з питання своєчасності та повноти перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб встановлено, що підприємством на порушення п.п. 168.1.2, п.п.168.1.5, п.168.1 ст.168, п.п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями несвоєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб, а саме:

- за травень 2012 року в сумі 5 050,00 грн., за липень 2012 року в сумі 3 000,00 грн., за серпень 2012 року в сумі 21 000,00 грн., за жовтень 2012 року в сумі 1 500,00 грн., за грудень 2012 року в сумі 7 500,00 грн., за червень 2013 року в сумі 28 226,16 грн., за липень 2013 року в сумі 3 623,84 грн., за вересень 2013 року в сумі 3 000,00 грн., за жовтень 2013 року в сумі 7 100,00 грн., за листопад 2013 року в сумі 10 100,00 грн., за грудень 2013 року в сумі 1 800,00 грн., за січень 2014 року в сумі 10 000,00 грн., за лютий 2014 року в сумі 2 000,00 грн., за березень 2014 року в сумі 11 000,00 грн., за квітень 2014 року в сумі 11 100,00 грн., за травень 2014 року в сумі 11 000,00 грн., за червень 2014 року в сумі 1 100,00 грн., за липень 2014 року в сумі 2 000,00 грн., за серпень 2014 року в сумі 4 000,00 грн., за вересень 2014 року в сумі 5 000,00 грн., за жовтень 2014 року в сумі 5 000,00 грн., за листопад 2014 року в сумі 5 000,00 грн. (стор. 27 - 28, 43 Акту перевірки, а.с.35-36, 51).

Перевіркою також встановлено неперерахування в перевіряємому періоді утриманого податку на доходи фізичних осіб у встановлені терміни, а саме :

- за квітень 2012 року в сумі 39253,37 грн., за травень 2012 року в сумі 21187,09 грн., за червень 2012 року в сумі 31253,22 грн., за липень 2012 року в сумі 21518,79 грн., за серпень 2012 року в сумі 12956,56 грн., за вересень 2012 року в сумі 34826,19 грн., за жовтень 2012 року в сумі 66410,67 грн., за листопад 2012 року в сумі 58461,81 грн., за грудень 2012 року в сумі 60311,05 грн., за січень 2013 року в сумі 72910,00 грн., за лютий 2013 року в сумі 66760,09 грн., за березень 2013 року в сумі 67961,00 грн., за квітень 2013 року в сумі 56801,55 грн., за травень року в сумі 16057,53 грн., за липень 2013 року в сумі 28646,44 грн., за серпень 2013 року в сумі 27280,15 грн., за вересень 2013 року в сумі 30866,97 грн., за жовтень 2013 року в сумі 54146,71 грн., за листопад 2013 року в сумі 76522,29 грн., за грудень 2013 року в сумі 71036,42 грн., за січень 2014 року в сумі 60618,17 грн., за лютий 2014 року в сумі 6169,45 грн., за березень року в сумі 39893,68 грн., за квітень 2014 року в сумі 39023,04 грн., за травень 20г4 року в сумі 20950,68 грн., за червень 2014 року в сумі 31237,85 грн., за липень 2014 року в сумі 28591,09 грн., за серпень 21014 року в сумі 26434,91 грн., за вересень 2014 року в сумі 24982,39 грн., за жовтень 2014 року в сумі 32289,39 грн., за листопад 2014 року в сумі 68 809,28 грн. (стор. 28-29,43-44 Акту перевірки, а.с.36-37, 51-52).

В Акті перевірки зазначено, що порушення Філією п.п. 176.2 „б" п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України встановлено не відображення виплачених сум доходу фізичним особам-підприємцям за надані послуги та придбаний товар в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1-ДФ за 2, 3 квартали 2012 року, 3 квартал 2013 року, 2 квартал 2014 року (стор. 22, 43 Акту перевірки, а.с.30,51).

За результатами розгляду матеріалів перевірки Дергачівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області податковим повідомленням рішенням від 02.02.2016 року № Філії збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 870 587, 00 грн., з яких 849 879,00 грн. - штрафні санкції відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПК України; 20 198,00 грн. - штрафні санкції відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України та 510,00 грн. - штрафні санкції за подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку(а.с.57, розрахунок штрафних санкцій - а.с.58-59).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням, Філія звернулася до Головного Управління ДФС у Харківській області зі скаргою про скасування вищезазначеного податкового повідомлення - рішення. Рішенням Головного Управління ДФС у Харківській області від 18.04.2016 № 22.76/10/20-40-10-01 -14 про результати розгляду скарг (а.с.60-65) податкове повідомлення-рішення Дергачівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 02.02.2016 р. № скасовано в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 59 628,41 грн., в іншій частині вказане рішення залишено без змін.

На підставі Акту перевірки та рішення ГУ ДФС у Харківській області від 18.04.2016 № 2276/10/20-40-10-01-14 про результати розгляду скарги, Слобожанською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області сформовано та направлено до Філії нове податкове повідомлення - рішення від 27.04.2016 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 810 958,59 грн., з яких 791 150, 98 грн. - штрафні санкції відповідно до п. 127.1 ст.127 ПК України; 19 297,61 грн. - штрафні санкції відповідно до п.126.1 ст. 126 ПК України та 510,00 грн. - штрафні санкції відповідно до п. 119.2 ст. 119 ПК України. (а.с.66, розрахунок штрафних санкцій - а.с.67-68).

Суд зазначає, що позивачем не оскаржується факт встановлення податковим органом порушення позивачем норм Податкового кодексу України щодо своєчасності сплати податків, однак позивач наголошує, що при обчисленні суми штрафних санкцій відповідачем помилково застосовано приписи ст.ст.126,127 ПК України.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За змістом підпункту 168.1.2 статті 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень ПК України дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з пп. 126.1 ст. 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час, п. 127.1 ст. 127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 ПК України.

Положення ст. 127 ПК України встановлено як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст. 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України у постанові №21-2919а15 від 10.11.2015 року та який за правилами ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідачем, при винесені оскаржуваного податкового повідомлення рішення, застосовано санкцію згідно з п. 127.1 ст. 127 ПК України, відповідно до якого не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; а ті самі дії, вчинені повторно та втретє і більше, - в розмірі 50% та 75 % відповідно.

Судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що, як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідач при визначенні штрафних санкцій виходив з того, що станом на 03.02.2013 р. сума несплаченого податку на доходи фізичних осіб платником податків становить 393546,66 грн. та є першою подією та тягне з собою накладення штрафу у розмірі 25% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, а саме: 98386,67 грн.; станом на 02.03.2013 р. сума несплаченого податку на доходи фізичних осіб платником податків за січень 2013 р. становить 72910,00 грн. та є подією, вчиненою повторно, та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, а саме: 36455,00 грн.; сума несплаченого податку на доходи фізичних осіб платником податків станом на 30.12.2014 р. за лютий 2013 р. - листопад 2014 р. становить - 875079,08 грн. та є подіями, вчиненими втретє і більше та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, а саме: 656309,31 грн.

Верховний суд України в постанові від 16.04.2013 року по справі №21-89а13 зазначив, що не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня дpyкyвати фіскальний звітний чек та, відповідно, обов'язок забезпечувати зберігання контрольних стрічок, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків та незабезпечення зберігання контрольних стрічок, відповідно.

Отже, виходячи з правової позиції Верховного суду України у зазначеній справі, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, суб'єкт господарської діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо невиконання вимог п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Таким чином, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно застосував штраф у розмірі 50 та 75 відсотків суми податку, оскільки не застосовував до позивача штрафних санкції по абз. 1 п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, що виключає по собі наявність вчинення порушення повторно та втретє або більше і підстав для застосування розміру штрафу у вигляді 50 та 75 відсотків суми податку.

Визнання протиправним рішення відповідача у наведеній вище частині тягне за собою здійснення перерахунку застосованих до позивача штрафних санкцій щодо сум податку, порушення порядку сплати яких нараховано штрафні санкції у розмірі 50 та 75 відсотків суми податку, що суд не може самостійно здійснити, оскільки таким чином перебирає на себе дискреційні повноваження податкового органу.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

За таких обставин, враховуючи, що та частина рішення відповідача, яка визнається судом протиправною, не може бути виокремлена з оскаржуваного рішення, податкове повідомлення - рішення від 27.04.2016 року за № підлягає скасуванню в повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.04.2016 року за № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій 772 923,48 грн., з огляду на неможливість суду втручатись в дискреційні повноваження податкового органу, суд, керуючись приписами ч.2 ст.11 КАС, приходить до висновку про можливість виходу за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 27.04.2016 року за №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (, 61022, м. Харків, пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під'їзд, 5 пов.) судовий збір у розмірі 12164, 38 грн. (дванадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2016 року.

Суддя Полях Н.А.