Справа № 2а-6786/12/2070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/10866/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Науково-виробничого об'єднання «КЕС» у формі товариства з обмеженою відповідальністю

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року

у справі № 2а-6786/12/2070

за позовом Науково-виробничого об'єднання «КЕС» у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Науково-виробниче об'єднання «КЕС» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 березня 2012 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2012 року позов був задоволений. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ Московському районі м. Харкова Харківської області ДПС № від 30 березня 2012 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2012 року було скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволені позову відмовлено.

В касаційній скарзі НВО «КЕС» у формі ТОВ, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2012 року.

У запереченнях на касаційну скаргу ДПІ Московському районі м. Харкова Харківської області ДПС, посилаючись на те, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року є законною та обґрунтованою, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ Московському районі м. Харкова Харківської області ДПС провела документальну позапланову невиїзну перевірку НВО «КЕС» у формі ТОВ по взаємовідносинах з ТОВ «Промспец консалтинг» за період з 01 березня 2011 року по 30 вересня 2011 року, за результатами якої був складений акт № 754/23/32439408 від 15 березня 2012 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені вимоги пунктів 198.3, 198.4 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 15974,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту травня, червня, липня та вересня 2011 року податок на додану вартість по господарських операціях з ТОВ «Промспец консалтинг» (згідно договору № 1 від 01 грудня 2010 року), оскільки від ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова надійшла податкова інформація про проведення перевірок ТОВ «Промспец консалтинг», а саме: акт від 07 листопада 2011 року № 219/23-03-05/37091549 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промспец консалтинг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів, по яких сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість, їх реальності та повноти відображення в обліку за період: травень 2011 року», від 13 вересня 2011 року № 10/23-02/37093551 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промспец консалтинг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів - ТОВ «Техноспецмаркетинг» за період: червень 2011 року», від 07 жовтня 2011 року № 61/23-03-05/37091549 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промспец консалтинг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів - ТОВ «Техноспецмаркетинг», ТОВ «Укрнафтохім», їх реальності та повноти відображення в обліку за період: липень 20114 року», від 13 грудня 2011 року №251/23-03-05/37091549 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промспец консалтинг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів - ТОВ «Техноспецмаркетинг», їх реальності та повноти відображення в обліку за період: вересень, жовтень 2011 року», в яких було вказано, що: у ТОВ «Промспец консалтинг» відсутній кваліфікований персонал; товариство має незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, у тому числі за спеціальною освітою; наявність у штаті товариства тільки керівних посад; у товариства відсутні основні фонди; товариство не знаходиться за місцезнаходженням. Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що угода, укладена між позивачем та ТОВ «Промспец консалтинг», не спричиняє реального настання правових наслідків.

30 березня 2012 року ДПІ Московському районі м. Харкова Харківської області ДПС на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила НВО «КЕС» у формі ТОВ суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 19015,00 грн., у тому числі: 15974,00 грн. - за основним платежем, 3041,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарги були залишені без задоволення, а оспорюване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач правомірно включив до податкового кредиту відповідного податкового періоду податок на додану вартість, сплачений у складі вартості придбаних у ТОВ «Промспец консалтинг» товарно-матеріальних цінностей, оскільки реальність господарських операцій між позивачем та вказаним суб'єктом господарювання підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, виданими належним чином зареєстрованою юридичною особою та платником податку на додану вартість, з урахуванням того, що придбані у ТОВ «Промспец консалтинг» товарно-матеріальні цінності були використані позивачем у власній господарській діяльності та реалізовані іншим суб'єктам господарювання, що підтверджено первинними бухгалтерськими документами.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволені позовних вимог, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження транспортування товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Промспец консалтинг» до позивача.

Однак, погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновків податкового органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей між позивачем та ТОВ «Промспец консалтинг» слугували обставини, викладені в актах ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 07 листопада 2011 року № 219/23-03-05/37091549, від 13 вересня 2011 року № 10/23-02/37093551, від 07 жовтня 2011 року № 61/23-03-05/37091549, від 13 грудня 2011 року №251/23-03-05/37091549 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промспец консалтинг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків та зборів за відповідні податкові періоди.

Разом з цим, пунктом 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України № 236 від 22 квітня 2011 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

З наведеного слідує, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово-господарських відносин суб'єктів господарювання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Промспец консалтинг» підтверджується: видатковими накладними, податковими накладними, виписками банку (арк. справи 26-33, 60-63). Також, судом першої інстанції було встановлено, що з огляду на малогабаритність товарно-матеріальних цінностей їх перевезення було здійснено легковим автомобілем НВО «КЕС» у формі ТОВ та оприбутковано на склад позивача, який орендується ним у ЗАТ «Харківський велосипедний завод ім. Петровського» згідно договору оренди № 32/2010 від 01 червня 2010 року.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що придбані у ТОВ «Промспец консалтинг» товарно-матеріальні цінності були використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме - при виготовленні дверей металевих тамбурних та котельного відділення вагонів пасажирських магістральних локомотивної тяги, для виробництва яких позивачем були розроблені Технічні умови ТУУ 35.2-1-2007 (арк. справи 48-50), що підтверджується калькуляціями вартості виробництва продукції (арк. справи 101-106), а також реалізовані іншим суб'єктам господарювання, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201: Місця зберігання; ТМЦ; Партії за 01.05.11-30.09.11, видатковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, журналом-ордером по рахунку 361 «Відвантаження та реалізація» (арк. справи 107-144).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач правомірно відніс податок на додану вартість, сплачений у складі вартості товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «Промспец консалтинг», до складу податкового кредиту, з урахуванням того, що відсутність у позивача товарно-транспортних накладних та інших перевізних документів не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит, оскільки товарно-транспортні накладні є обов'язковими для застосування відправниками та одержувачами вантажів, позаяк є підставою для проведення розрахунків за договором перевезення, тоді як у даному випадку не оцінюється правомірність формування НВО «КЕС» у формі ТОВ податкового кредиту за операцією з перевезення товарно-матеріальних цінностей.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Науково-виробничого об'єднання «КЕС» у формі товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________Л.І. Бившева
Судді: _____________________І.Я. Олендер
_____________________Т.М. Шипуліна