Справа № 809/925/16
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Львів Справа № 876/6700/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Онишкевича Т. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання Болюк Н. В.

представників особи, яка подала

апеляційну скаргу (відповідача) ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в ОСОБА_4 Франківській області на постанову ОСОБА_4 Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі №809/925/16 за адміністративним позовом фінансового управління виконавчого комітету ОСОБА_4 Франківської міської ради до Державної фінансової інспекції в ОСОБА_4 Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги №09 08 14 14/4096 від 19 липня 2016 року, -

УСТАНОВИВ:

Фінансове управління виконавчого комітету ОСОБА_4 Франківської міської ради звернулося до ОСОБА_4 Франківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в ОСОБА_4 Франківській області і просило визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача за №09 08 14 14/4096 від 19 липня 2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності фінансового управління виконавчого комітету ОСОБА_4 Франківської міської ради за період з 01 січня 2014 року по 01 травня 2016 не відповідають дійсності, оскільки договір на пайову участь було укладено, а Положенням про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно транспортної інфраструктури міста не передбачено укладення нового договору. Позивач виконує роботу по укладанню договорів та проведенні розрахунків пайових внесків і не має повноважень на укладення договорів про пайову участь. Саме в результаті проведеної роботи 05 травня 2016 року між виконавчим комітетом ОСОБА_4 Франківської міської ради та підприємцем ОСОБА_5 укладено та зареєстровано договір №59 про пайову участь замовників будівництва. Також, позивач зазначає, що спірна вимога не містить конкретного способу усунення порушення, а тільки вказує, що він передбачений чинним законодавством. Внаслідок цього позивач вважає вимогу за №09 08 14 14/4096 від 19 липня 2016 року, яка за своєю суттю є рішенням субєкта владних повноважень, про усунення порушень, винесену за результатами ревізії, протиправною і такою, що підлягає до скасування.

ОСОБА_6 Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в ОСОБА_6 Франківській області №09 08 14 14/4096 від 19 липня 2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на неповне зясуванням обставин справи. У звязку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» фінансова інспекція має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. При цьому, вимоги органу фінансового контролю спрямовані на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині така вимога є обовязковою для виконання. Тобто, вимога в частині відшкодування збитків не є обовязковою і не породжує прав чи обовязків для позивача, а тому не може бути оскаржена в судовому порядку.

Крім цього, згідно з нормами пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України від 17 лютого 2011 №3038 IV, договори про пайову участь, які укладені до набрання чинності норм зазначеним Законом і не виконані замовниками у повному обсязі на поточний момент, у разі встановлення в таких договорах інших обсягів сплати коштів пайової участі, ніж визначено цим Законом, підлягають приведенню у відповідності із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Отже, органи місцевого самоврядування за зверненням замовника будівництва зобовязані з дотриманням строків розгляду таких звернень внести відповідні корективи в укладені договори.

В судовому засіданні представники особи, яка подала апеляційну скаргу, підтримали викладені у скарзі доводи і вважають, що із зазначених підстав постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Представники позивача не погодилися із викладеними в апеляційній скарзі доводами і не вбачають підстав для її задоволення і, відповідно, для скасування постанови суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді доповідача, доводи в судовому засіданні представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що обовязок сплати пайового внеску покладено виключно на замовника, як сторону відповідного договору, в той час як позивач є виконавцем по здійсненню роботи, повязаної з укладенням договору.

Після отримання всієї необхідної документації, пов'язаної з проведенням остаточного розрахунку пайового внеску та внесення змін до договору №33 від 19 лютого 2007 року, виконавчим комітетом ОСОБА_6 Франківської міської ради 05 травня 2016 року прийнято рішення №314 про погодження договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста. Також 05 травня 2016 року укладено відповідний договір за №59. Тобто, за висновками суду першої інстанції, позивачем не допущено порушень своєчасності проведення остаточного розрахунку та укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста. Крім цього, суд першої інстанції вважає, що спірна вимога відповідача не містить вказівки щодо характеру дій, які повинен вчинити позивач для усунення виявлених порушень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що Державною фінансовою інспекцією в ОСОБА_6 Франківській області проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово господарської діяльності фінансового управління виконавчого комітету ОСОБА_6 Франківської міської ради за період з 01 січня 2014 року по 01 травня 2016 року, за результатами якої 07 червня 2016 року складено ОСОБА_2 за №08 21/13. Згідно висновків перевірки, станом на день завершення ревізії підприємцем ОСОБА_5, як Замовником, не сплачено до міського бюджету кошти за договором №59, укладеним 05 травня 2016 року про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Позивач не погодився з висновками ревізії, у звязку з чим 21 червня 2016 подав заперечення до вказаного акту за №2 15/319, навівши обставини, які, на думку позивача, спростовують висновки ревізії щодо допущення порушень і недоотримання міським бюджетом коштів в сумі 781 315 гривень 44 коп..

За результатами розгляду заперечення відповідачем 12 липня 2016 року складено «Висновок на заперечення до акта позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності фінансового управління виконавчого комітету ОСОБА_6 Франківської міської ради за період з 01 січня 2014 року по 01 травня 2016 року від 07 червня 2016 року №08 21/13».

Відповідач в ході ревізії прийшов до висновку, що позивачем в порушення вимог пунктів 5.1, 7.3, 8.2 Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста», затвердженого рішенням 21 сесії ОСОБА_6 Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 року за №1231 38 та ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у звязку з поданням підприємцем ОСОБА_5 21 вересня 2015 року заяви про укладання договору про пайову участь, у визначені терміни не проведено остаточний розрахунок пайового внеску на загальну суму 678 122 гривні 12 коп. та не укладено договір про пайову участь. У звязку з цим відповідач вважав, що міським бюджетом недоотримано кошти в сумі 678 122 гривні 12 коп., що становить розмір заподіяної матеріальної шкоди.

На підстав висновків ревізії відповідачем 19 липня 2016 року винесено вимогу «Про усунення порушень, виявлених ревізією» за №09 08 14 14/4096, якою зобовязано позивача усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку.

Крім цього, як було встановлено судом, 19 лютого 2007 року між виконавчим комітетом ОСОБА_6 Франківської міської ради та підприємцем ОСОБА_5 укладено Договір №33 про пайову участь замовників у розвитку соціальної інфраструктури міста, за умовами якого підприємець ОСОБА_7, як Замовник, зобовязувався брати участь у розвитку соціальної інфраструктури м. Івано Франківська і сплатити пайовий внесок в розмірі 15 595 гривень 37 коп.. згідно Розрахунку розміру пайового внеску (Додаток до Договору №33 від 19 лютого 2007 року).

В подальшому 05 травня 2016 року між цими ж сторонами укладено Договір №59 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста, за умовами якого і на підставі Додатку до договору (Розрахунок розміру пайової участі) замовник повинен сплатити 678 122 гривні 12 коп. пайової участі.

08 липня 2016 року ОСОБА_6 Франківською міською радою прийнято рішення за №177 6, яким надано дозвіл на зменшення розміру пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста і, зокрема, ОСОБА_5 на вартість будівництва мереж водопостачання та водовідведення. Цим же рішенням зобовязано позивача видати довідки звільнення та після фактичної передачі робіт, уточнити розмір пайової участі замовників будівництва для внесення відповідних змін до укладених договорів.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, яка полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.

Згідно з Положенням про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста, затвердженим рішенням ОСОБА_6 Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 року №1231 38 замовники будівництва залучаються до пайової участі у створення інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь.

Відповідне рішення, яке є підставою для реалізації тих чи інших заходів у рамках містобудівної діяльності, приймає виконавчий комітет ОСОБА_6 Франківської міської ради, як одна із сторін договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Як було встановлено судами, підприємцем ОСОБА_5 21 вересня 2015 року подано заяву про укладення договору про пайову участь, до якої додано копії відповідних документів.

Згідно заперечень позивача на акт ревізії подані підприємцем ОСОБА_5 до заяви документи містили розбіжності, внаслідок чого питання по даному об'єкті будівництва було винесене на засідання Комісії виконкому міської ради з питань визначення пайової участі, яка доручила позивачу перевірити чинність декларації про початок виконання будівельних робіт та наявність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

В свою чергу позивач звернувся до управління державної архітектурно будівельної інспекції в ОСОБА_6 Франківської області щодо підтвердження чинності декларації про початок будівельних робіт та наявності містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Пасічній, 63 у м. Івано Франківську.

Також, на виконання умов договору за №33 від 19 лютого 2007 року позивач 14 грудня 2015 року звернувся із запитом до ОКП «ОСОБА_6 Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо виготовлення технічного паспорту на багатоквартирний житловий будинок, розташований у м. Івано Франківську по вул. Пасічній, 63.

Так як згідно листа від 15 січня 2016 року за №05/1/01 21 архівні матеріали обєкту нерухомого майна по вул. Пасічній, 63 у м. Івано Франківську відсутні, підприємця ОСОБА_5 зобовязано надати інформацію про архітектурно технічний паспорт на вказаний об'єкт.

У звязку з отриманням необхідної документації, пов'язаної з проведенням остаточного розрахунку пайового внеску та внесення змін до договору, виконавчим комітетом ОСОБА_6 Франківської міської ради 05 травня 2016 прийнято рішення №314 про погодження договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста, а також укладено договір за № 59.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у висновку відповідача від 12 липня 2016 року відсутні спростування щодо необхідності проведення позивачем такої процедури погодження документів, яка також передбачена відповідним Положенням. Вказані обставини не заперечувалися відповідачем і в ході апеляційного перегляду справи.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази представлені сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, положення вищевказаних нормативно правових актів, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не допущено порушень своєчасності проведення остаточного розрахунку та укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста. Як наслідок, відповідач прийшов до помилкового висновку про спричинення позивачем збитків міському бюджету на загальну суму 678 122 гривень12 коп..

У відповідності до ст. ст. 8, 10, 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органи державного фінансового контролю здійснюють здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління обєктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень. Також, розробляють пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому і вживають в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Також, згідно з п. 19 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20 квітня 2006 року, якщо під час ревізії виявлено факти порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції контролюючого органу (зокрема, з питань обігу готівки, валютних операцій, формування об'єкта та/або бази оподаткування, ціноутворення, дотримання антимонопольного законодавства та інших), посадові особи контролюючого органу невідкладно письмово повідомляють про це керівнику контролюючого органу чи його заступнику, які забезпечують інформування відповідних державних органів про такі факти.

Відповідно до п. п. 35, 45, 46 вищевказаного Порядку результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою. У міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Таким чином зміст вимоги органу Державної фінансової інспекції повинен містити вичерпну вказівку підконтрольному суб'єкту щодо вчинення дій, які відповідно до норм законодавства будуть направлені на усунення порушених вимог закону. В даному випадку відповідач не дотримався цих вимог, обмежившись викладом загальної вимоги про усунення порушень в установленому законодавством порядку.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що сторонами договору про пайову участь є Замовник та виконавчий комітет ОСОБА_6 Франківської міської ради, в той час як фінансове управління не наділене повноваженнями укладати такі договори. Така позиція узгоджується з приписами ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою передбачено що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, який укладається саме з органом місцевого самоврядування. Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач є виконавцем по здійсненню роботи, повязаної з укладенням договору та проведенням розрахунків. Це підтверджується і змістом рішення ОСОБА_6 Франківської міської ради від 08 липня 2016 року за №177 6, яким надано дозвіл на зменшення розміру пайової участі на вартість будівництва мереж водопостачання та водовідведення, а також зобовязано позивача у звязку з цим провести відповідну попередню роботу. Вказаним рішенням попередньо вирішено питання розміру пайової участі, що в свою чергу унеможливлювало прийняття позивачем будь яких рішень чи вчинення ним дій за вимогами відповідача.

Тобто спірна вимога винесена на імя особи, яка в даному випадку не повноважна укладати договори про пайову участь і приймати рішення про їх укладення.

У звязку з вищевикладеним судом апеляційної інстанції не враховується у своїх висновках посилання відповідача на норми пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України від 17 лютого 2011 року №3038 ІV щодо приведення договорів про пайову участь із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», так як такий обовязок покладено на органи місцевого самоврядування.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, колегія суддів апеляційного суду вважає, що спірне рішення не відповідає викладеним у ст. 2 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України принципам, яких зобовязаний дотримуватися субєкт владних повноважень при прийнятті рішень чи вчиненні дій. А тому, суд першої інстанції прийшов до законних і обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог і постановив рішення у відповідності до норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм, а також в повному обсязі зясувавши обставини справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи неповне зясування обставин справи.

Тому, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в ОСОБА_6 Франківській області залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_6 Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі №809/925/16 за адміністративним позовом фінансового управління виконавчого комітету ОСОБА_6 Франківської міської ради до Державної фінансової інспекції в ОСОБА_6 Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги №09 08 14 14/4096 від 19 липня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

судді: Т. В. Онишкевич

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлено 25 жовтня 2016 року