Справа № 804/202/16
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Київ К/800/16389/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Черпака Ю.К.,

та секретаря Буденка В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Борисенка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року

у справі № 804/202/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про скасування наказу та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області, ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та нечинним наказ ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 троку №1о/с в частині призначення позивача на посаду інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції;

- зобов'язати ГУ МВС України в Дніпропетровській області внести зміни до наказу від 06 листопада 2015 року №485 о/с в частині підстави звільнення позивача, виклавши відповідний пункт у наступній редакції: «звільнити у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1 (М-106549) начальника сектору карного розшуку Нікопольського міського відділу (з обслуговування міста Нікополь та Нікопольського району) з 6 листопада 2015 року».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним наказу від 07 листопада 2015 року № 1о/с про призначення позивача на посаду та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектора карного розшуку Нікопольського міського відділу (з обслуговування міста Нікополь та Нікопольського району) ГУ МВС у Дніпропетровській області.

Наказом ГУ МВС в Дніпропетровській області від 06 листопада 2015 року № 485 о/с позивача звільнено у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації)) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

07 листопада 2015 року наказом №1о/с ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області позивача, який мав спеціальне звання майора міліції, призначено на посаду інспектора Марганецького відділення поліції та присвоєно йому спеціальне звання майора поліції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи частково у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції обґрунтовано керувався наступним.

Відповідно до пункту 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Вказаний Закон України «Про Національну поліцію» опублікований в Голосі України 06 серпня 2015 року № 141-142, і відповідно, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 цього Закону набирають чинності з 07 серпня 2015 року.

Так, пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно пунктів 9, 10 «Прикінцеві та перехідні положення» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 05 листопада 2015 року позивач звернувся із заявами до Начальника Національної поліції України Х.Деканоїдзе та Радника голови національної поліції України Репешка І.В., у яких просив прийняти його до складу Національної поліції України та призначити на посаду рівнозначну колишній у складі Національної поліції.

Наведене не заперечується і з боку позивача та свідчить про використання позивачем свого права на подачу заяви про прийняття на службу до поліцію, а отже на підтвердження своєї згоду проходити подальшу службу в поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що оскаржуваний наказ 06 листопада 2015 року №485 о/с прийнято у межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про Національну поліцію».

Також, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності оспорюваного наказу ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року №1о/с, яким позивача призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та з установленням посадових окладів згідно штатного розпису, інспектором Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання майора поліції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем, в порушення приписів абзацу 2 пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень, посада інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції, позивачу запропонована не була, як не було отримано і згоди позивача на зайняття даної посади (відсутність рапорту на призначення).

Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 про факт призначення позивача на посаду інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції йому було повідомлено по телефону.

З урахуванням вимог пунктів 9, 10, 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», наведене свідчить про протиправність дій ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області в частині прийняття оспорюваного наказу від 07 листопада 2015 року №1о/с.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року - без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

Ю.К. Черпак