Справа № 333/4431/16-а
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4431/16-а
Провадження № 2-а/333/193/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що З 30.07.2005 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя позивачу призначено пенсію державного службовця по інвалідності 1 групи. На момент призначення пенсії загальний стаж роботи становить 31 рік, з них стаж державної служби -15 років 5 місяців 29 днів, тому пенсію позивачу було призначено відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 85 % заробітної плати. З 01.05.2016 року у позивачу виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців, відповідно до постанови КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року, яка застосовується з 01.12.2015 року.

12.07.2016 року позивачем до відповідача подано заяву про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючого на час призначення пенсії ст..37 Закону з розрахунку 85% від суми місячного (чинного) заробітку за відповідною посадою, до якої додавалася довідка про заробітну плату, видана управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя. У перерахунку пенсії позивачу відмовлено, про що повідомлено листом відповідача №157/п-9 від 21.07.2016 року.

Свою відмову відповідач аргументував тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону 3723. Прийнятий 10.12.2015 року Закон України «Про державну службу» №889-VII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, норм щодо перерахунку пенсій не містить.

У зв'язку з чим позивач просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо невиплати призначеної їй пенсії на законних підставах пенсії в розмірі 85 відсотків від заробітної плати з усіма додатковими виплатами.

Зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 85 відсотків від заробітної плати за відповідною посадою з усіма додатковими виплатами на підставі довідки управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя без обмеження максимального розміру пенсії та провести відповідні виплати не отримані ОСОБА_1 з 01.12.2015 року, внаслідок порушення відповідачем її соціальних прав та гарантій, та здійснювати виплату пенсій у перерахованому розмірі в подальшому.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав, на обліку в управління перебуває ОСОБА_1, якій призначена пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI. Позивач 12.07.2016 року звернулась до Управління про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючого на час призначення пенсії ст..37 Закону №3723-ХІІ з розрахунку 85 % від суми місячного (чинного) заробітку) за відповідною посадою, до якої була додана довідка про заробітну плату, видана управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя. Листом Управління від 21.07.2016 року за вих.№157/П-9, заявниці було відмовлено у проведені перерахунку на тій підставі, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону № 3723-ХІІ. У зв'язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючого на час призначення пенсії ст..37 Закону з розрахунку 85% від суми місячного заробітку за відповідною посадою.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну сину. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою та п'ятою статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (в редакції від 25 березня 2014 року) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалася, виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п.5 вказаної постанови (у редакції від 25 березня 2014 року) перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад, довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджені схеми посадових окладів.

Підпунктом 3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» установлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Тому відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям, про що в запереченнях зазначає відповідач, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII суд вважає безпідставним, оскільки зазначена норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів, і не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про відсутність у Законі Україні «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, норми, яка визначає процедуру здійснення перерахунку пенсій державним службовцям, оскільки право на перерахунок у позивача виникло до 1 травня 2016 року в період дії Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (із змінами та доповненнями).

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, і це право виникло у позивача з 01 грудня 2015 року, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (із змінами та доповненнями), у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 з 01.12.2015 року, є протиправними.

Разом з тим відповідно ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, враховуючи, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася до відповідача 25 серпня 2016 року, то суд приходить до висновку щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачеві пенсії у відповідності до законодавства, чинного на час призначення пенсії, з 01 вересня 2016 року у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 з урахуванням всіх надбавок і раніше виплачених сум.

Подавши заперечення проти позову, відповідач не переконав суд у правомірності своїх дій, не виконавши обов'язку, передбаченого ч. 2ст. 71 КАС України.

Виходячи з цього, адміністративний позов слід визнати обґрунтованим в частині відмови у здійсненні позивачеві перерахунку пенсії з 01 вересня 2016 року і задовольнити частково.

Крім того, суд зазначає, що за правилами ст.2 КАС України в рамках адміністративного судочинства здійснюється захист порушений прав чи інтересів осіб внаслідок протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень під час реалізації ними владних управлінських функцій. При цьому суд не повноважний здійснювати захист прав чи інтересів особи на майбутнє від їх ймовірного порушення.

Такий висновок узгоджується з положеннями абз. 2 п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», яким передбачено, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання сплачувати пенсію в подальшому в перерахованому розмірі задоволенню не підлягають.

Згідно правил ст. 94 КАС України в зв'язку з частковим задоволенням позову немайнового характеру стягненню з відповідача на користь позивача підлягає половина понесених позивачем судових витрат по оплаті судового збору на суму 275 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 4, 6, 17, 18, 19, 160-163, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі міста Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», - протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Комунарського району міста Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 вересня 2016 року в розмірі 85 % від заробітної плати за відповідною посадою довідки управління Пенсійного фонду України в Жовневому районі міста Запоріжжя, з урахуванням всіх надбавок та раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 275 гривень 60 копійок.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.І. Боровікова