Справа № 825/1784/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Чернігів Справа № 825/1784/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Скугоревої Н.О.,

за участі прокурора Сидоренко Ю.К.,

за участі представника відповідача Рибака Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури до Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2016 Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури звернувся до суду з адміністративним позовом до Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області щодо не розгляду питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області;

зобов'язати Берлозівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області розглянути питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Берлозівською сільською радою упродовж тривалого часу (більше 5 років) не здійснено належних та достатніх дій і заходів щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться - Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи в судове засіданнє не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини не явки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливим провести розгляд справи без участі представника третьої особи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку доводам прокурора про протиправну бездіяльність відповідача та зобов'язання вчинити певні дії, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Частиною 2 статті 60 КАС України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.

Разом з цим, згідно статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справ. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 зазначає, що прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Пунктом 1 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 визначено, що прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержання законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Отже, прокурор може звертатися до суду в інтересах держави, тобто ці інтереси можуть бути пов'язані з необхідністю захисту прав державних органів, а також підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Судом встановлено, що Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (далі - Берлозівський дошкільний навчальний заклад) створено на підставі рішення 11 сесії п'ятого скликання Берлозівської сільської ради від 07 лютого 2008 року (п.1.1 Статуту ДНЗ) (а.с.14).

07.12.2011 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців внесено запис №0000710 про державну реєстрацію даного дошкільного навчального закладу як юридичної особи (а.с.19).

Згідно довідки АБ 430679 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Берлозівський дошкільний навчальний заклад є комунальною організацією, засновником якої являється Берлозівська сільська рада.

Відповідно до Статуту Берлозівського дошкільного навчального закладу загального розвитку, погодженого начальником відділу освіти Козелецької райдержадміністрації та затвердженого рішенням п'ятої сесії шостого скликання Берлозівської сільської ради від 14.07.2011, діяльність Берлозівського дошкільного навчального закладу направлена на реалізацію основних завдань дошкільної освіти, задоволення потреб громадян у нагляді, догляді та оздоровленні дітей, забезпечення соціальної адаптації дітей та готовності продовжувати освіту (а.с.23-31).

Засновник дошкільного закладу, Берлозівська сільська рада, здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням та матеріалами, організовує будівництво та ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей (п. 1.3 Статуту).

Керівництво дошкільним навчальним закладом здійснює його завідувач. Керівник здійснює керівництво і контроль за діяльністю дошкільного закладу, діє від імені закладу, представляє його в державних та інших органах, установах, організаціях, укладає угоди з юридичними та фізичними особами за погодженням із сільським головою (п. 8.2 Статуту).

Керівник дошкільного навчального закладу згідно інформації Берлозівської сільської ради для оформлення документів на земельну ділянку до ради не звертався чим допустив протиправну бездіяльність.

Згідно п. 8.1 Статуту Берлозівського дошкільного навчального закладу загального розвитку управління дошкільним закладом здійснюється його засновником Берлозівською сільською радою.

Приміщення Берлозівського дошкільного навчального закладу знаходиться за адресою: вул. Каштанова, буд. 1, с. Берлози, Козелецького району, Чернігівської області, та перебуває на балансі Берлозівської сільської ради.

За даними Берлозівської сільської ради Берлозівський дошкільний навчальний заклад користується земельною ділянкою орієнтовною площею 0,20 га, на яких розташована сама будівля та двір дошкільного закладу, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади с. Берлози Козелецького району.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що матеріально-технічна база дошкільного навчального закладу включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно дошкільного навчального закладу належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про освіту» земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права. Від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності здійснюють органи місцевого самоврядування.

У частині 2 статті 18 Закону України «Про освіту» передбачено, що навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

З урахуванням викладеного, земельна ділянка, якою користується Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку має перебувати у нього на праві постійного користування.

Згідно статей 124, 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, в порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України «Про освіту» правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує Берлозівський дошкільний навчальний заклад не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під дошкільним навчальним закладом створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики для нормального функціонування закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку засновника дитячого дошкільного навчального закладу - Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з огляду на наведене.

Відповідно змісту частини другої 2 статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, а саме: власні - 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Приписами пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних міських рад у галузі земельних відносин, до яких віднесено розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та інші.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для усіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності без встановлення строку.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про освіту» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх, компетенції: забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування.

Положеннями частини другої статті 19 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території; контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері дошкільної освіти.

Таким чином, Берлозівська сільська рада являючись суб'єктом, який здійснює управління Берлозівським дошкільним навчальним закладом, відповідає за його матеріально - технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконала покладені на неї вищезазначеними нормами повноваження, не вжила необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад.

Оскільки, питання щодо надання дошкільному навчальному закладу земельної ділянки на праві постійного користування на розгляд сесії сільської ради не виносилися, відповідні рішення не приймалися, дозвіл на виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, замовлення проекту відводу земельної ділянки та виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, технічна документація із землеустрою не виготовлялася, правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку не оформлювались.

Таким чином, суд звертає увагу, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться дошкільний навчальний заклад, може призвести до надання її іншим особам, зокрема, для цілей, не пов'язаних із навчально-виховним процесом, що є порушенням статті 63 Закону України «Про освіту».

Вказане свідчить про протиправну бездіяльність Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області щодо не розгляду питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне зобов'язати Берлозівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області розглянути питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом при вирішенні вищевказаного адміністративного позову було взято до уваги положення частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 94, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області щодо не розгляду питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Зобов'язати Берлозівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області розглянути питання про вжиття заходів для оформення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться Берлозівський дошкільний навчальний заклад загального розвитку Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук