Справа № 591/3916/16-а
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3916/16-а
Провадження № 2-а/591/424/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Землюк Я.М.

представника відповідача Демченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, свої вимоги позивач мотивує наступним.

Постановою в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області 20 липня 2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КпАП України, за порушення вимог п. 12 Постанови КМ України № 2246 від 09 грудня 1999 року та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 24 Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 грн.

В постанові зазначено, що ТОВ «Сумигаз збут» надавав послуги з газопостачання за відсутності необхідної інформації, а саме: споживачам послуги не надавались рахунки за газ та послуги з газопостачання за березень-квітень 2016 року, внаслідок чого було складено акт від 11 липня 2016 року.

ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155 КпАП України, так як ТОВ «Сумигаз збут» не може бути суб'єктом даного правопорушення.

Крім того, вказує в позові, що ненадання рахунків за газ за березень, квітень 2016 року відбулося внаслідок того, що КМУ в період з лютого-квітня 2016 року декілька разів змінював норми та порядок нарахування сплати за спожитий газ для споживачів, які не мають приладів його обліку. Це було причиною того, що ТОВ «Сумигаз збут» об'єктивно не мало можливості вчасно провести коректні нарахування споживачам без лічильників газу та вчасно виставити рахунки за спожитий газ.

Позивач звертає увагу суду на те, що з 01 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року гарантованим постачальником природного газу для побутових споживачів Сумської області визначено ТОВ «Сумигаз збут» (відповідно до постанови НКРЕКП №1681 від 04 червня 2015 року «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «Сумигаз збут» та постанови КМУ №705 від 25 липня 2015 року «Про визначення гарантованих постачальників природного газу»).

Постановою КМ України № 758 від 01 жовтня 2015 року затверджено Положення

про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким визначається обсяг та умови виконання спеціальних обов'язків, що покладаються на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів на ринку природного газу (далі - спеціальні обов'язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, а також для підтримання належного рівня безпеки постачання природного газу споживачам, не створюючи загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції, та з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Посилаючись на п.1.3 розділу № 1 наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України № 310 від 07 березня 2012 року «Про затвердження Порядку проведення перевірок суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг у тому числі ресторанного господарств, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг», зареєстрованого в Мін'юсті України 11 травня 2012 року № 743/21056, дія цього Положення не поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, тобто не поширюється на ТОВ «Сумигаз збут», як суб'єкта правопорушень, визначених ст. 155 КпАП України.

Позивач вказує, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КпАП України винесена з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою та підлягає скасуванню (а.с.3-4, 79-82)

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити, надали додаткові письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог (а.с.79-82).

Представники відповідача з позовом не згодні, просили відмовити в задоволенні. Надали суду письмові заперечення та пояснили, що з 08 липня 2016 року по 11 липня 2016 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут» на підставі звернення громадянина ОСОБА_5 від 03 червня 2016 року, щодо порушення його прав як споживача з отримання послуг з газопостачання.

Представники відповідача вказують, що перевіркою встановлено, що в березні та квітні 2016 року не надавались рахунки за газ та послуги з газопостачання, чим порушено ряд норм законодавства:

1) Пунктом 12 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. №2246 розрахунки за надані послуги з газопостачання провадитися за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством.

2) Частини 5, 6, 7 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - у платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу; у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів; платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми проплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

3) Пункти 12, 21, 24 Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 «Про ствердження Правил постачання природного газу» передбачають, що:

- Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за платіжними документами, які виписуються постачальником;

- Побутовий споживач має право на отримання інформації про загальні умови постачання (у тому числі ціни), порядок плати за спожитий природний газ;

- Постачальник зобов'язаний: надавати побутовим споживачам інформацію щодо ціни природного газу, порядку плати за спожитий природний газ тощо та видавати побутовому споживачеві безоплатно платіжні документи.

Представники відповідача вказують, що твердження позивача про те, що на нього не поширюється ст. 155 КпАП України та безпідставності проведення позапланової перевірки не ґрунтуються на законі. Вважають, що диспозиція статті 155 КпАП України охоплює діяльність ТОВ «Сумигаз збут», а суб'єктом даного правопорушення можуть бути як посадові особи, так і ФОП, так і працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг. Вказують, що Законом України «Про ринок природного газу» постачання природного газу є господарською діяльністю, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Вважають, що ТОВ «Сумигаз збут» здійснює постачання природного газу побутовим споживачам, яке за своєю правовою природою є торгівельною діяльністю (а.с.43-47).

Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції.

Судом встановлено, що в період часу з 08 липня по 11 липня 2016 року проводилася позапланова перевірка працівниками Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області діяльності ТОВ «Сумигаз збут» за заявою ОСОБА_5 про дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

11.07.2016 року за результатами перевірки було складено Акт № 000009, в якому було зафіксовано порушення, а саме: рахунки за газ та послуги з газопостачання в березні та квітні 2016 року не надавались, чим порушено п. 12 Постанови КМУ від 09 грудня 1999 року№2246, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 24 Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 За результатами перевірки видано припис про їх усунення (а.с. 8-22).

13.07.2016 року ОСОБА_1 надала відповідачу заперечення/зауваження на Акт № 000009, в яких висловила незгоду з складеним актом та зазначила про упередженість головного спеціаліста, яким було складено Акт, без дослідження всіх документів, наданих ТОВ «Сумигаз збут» (а.с.23-27).

13.07.2016 року ОСОБА_1 також подала скаргу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на припис Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області (а.с.28-30).

12.07.2016 року головним спеціалістом управління складено протокол відносно директора ТОВ «Сумигаз збут» ОСОБА_1 за допущення надання послуг з газопостачання з порушенням п. 12 Постанови КМУ від 09 грудня 1999 року№2246, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 24 Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, а саме: споживачам не надавались платіжні документи розрахунки за газ та послуги з газопостачання за березень та квітень 2016 року, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КпАП України (а.с.31-32).

13.07.2016 року ОСОБА_1 надала відповідачу пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому вину не визнавала та надавала розгорнуті пояснення (а.с.33-35).

20.07.2016 року постановою №3/04-16 в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 102 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КпАП України за порушення п. 12 Постанови КМУ від 09 грудня 1999 року№2246, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 24 Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 (а.с.5-6).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За п. 2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даному випадку підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є фіксування правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення СУ № 000003 від 12 липня 2016 року та Акті позапланової перевірки № 000009 від 11 липня 2016 року.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суб'єкт владних повноважень (чи суд) встановлює наявність складу адміністративного правопорушення (проступку).

Особлива частина КпАП України дає поняття складу адміністративного проступку - об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єктивна сторона та суб'єкт адміністративного проступку, які встановлюють нерозривну єдність.

Так ч.1 ст.155 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, що тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту постанови №3/04-16 від 20 липня 2016 року, якою встановлено вину ОСОБА_1 та накладено стягнення у виді штрафу, в даній постанові не в повній мірі розкрито склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КпАП України, а саме: не розкрита об'єктивна сторона правопорушення - відсутні відомості про те, яким саме споживачам не надавалися рахунки за газ та послуги з газопостачання в березні-квітні 2016 року (з лічильниками чи без лічильників), та яка шкода була завдана споживачам.

В судовому засіданні представники відповідача дали усні пояснення, що рахунки за спожитий газ не були надані споживачам, які не мають приладів його обліку.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КпАП України, відповідачем не встановлено, чи може дана посадова особа бути суб'єктом даного правопорушення, оскільки постанова не містить обґрунтування щодо існування обов'язку ОСОБА_1 щодо надання рахунків за газ споживачам.

Крім того, суб'єктивна сторона даного проступку характеризується наявністю у винного прямого умислу.

Однак, встановлюючи наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення з ч. 1 ст. 155 КУпАП, відповідачем не надано належної оцінки письмовим запереченням, що надавалися ОСОБА_6 після складання протоколу.

Тобто, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано оцінку твердженням та доказам щодо того, що впродовж лютого-квітня 2016 року КМ України декілька разів змінював норми та порядок сплати за спожитий газ для споживачів, які не мають приладів його обліку; що Постановою КМ України № 203,204 від 23 березня 2016 року було відмінено попередні нормативні документи, що регулюють норми споживання природного газу, що 27 квітня 2016 року внесено зміни до Постанови № 203, за якими з 01 лютого 2016 року надаються нові норми споживання та вимога провести перерахунок; не з'ясовано, чи мав об'єктивну можливість ТОВ «Сумигаз збут» вчасно провести коректні нарахування споживачам без лічильників газу та вчасно виставити рахунки за спожитий газ.

Крім того, як в своїх запереченнях на протокол, так і в позовній заяві, ОСОБА_1 посилається на Постанову КМ України № 758 від 01 жовтня 2015 року, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), в тому числі і ТОВ «Сумигаз збут», що в свою чергу дає можливість зробити висновки, що ці відносини пов'язані із здійсненням державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, і тому виключають відповідальність працівників та посадових осіб підприємства за порушення правил торгівлі і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, як суб'єкта правопорушень, визначених ст. 155 КпАП України.

Тобто, приймаючи рішення про вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КпАП України, відповідач не врахував, що відсутні деякі складові елементи складу адміністративного правопорушення, наявність яких обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного правопорушенн.

За ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, доказів того, що позивач скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155 КУпАП, суду не було надано, тоді як в даному випадку обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А як вказано вище, відповідачем не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивача було піддано адміністративній відповідальності.

Отже, суд вважає за можливе постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження по справі закрити.

Згідно зі ст. 94 КАС України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2016 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області № 3/04/16 від 20.07.2016 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу 102 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова