Справа № 463/4940/16-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Львів 463/4940/16-а

2-а/463/278/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирича С.В.

при секретарі судових засідань Попович Х.В.

з участю перекладача ОСОБА_2

представника позивача Мельник О.В.

та відповідача ОСОБА_4 (ОСОБА_4)

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4) про примусове видворення іноземця за межі території України, затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідача - громадянина Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, про його примусове видворення за межі території України, а також про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач у складі групи осіб незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща поза межами пунктів пропуску на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська», в районі 686 прикордонного знаку, територія Корчівської сільської ради, Сокальського району, Львівської області, однак о 13 год. 10 хв. 21.10.2016 року був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та 22.10.2016 року був переданий на територію України на підставі ст.ст. 3,5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб». Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25.10.2016 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначив, що відповідач міг у встановленому законом порядку іммігрувати до Європейського Союзу на постійне місце проживання або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразового грубо порушуватиме та ігноруватиме українське законодавство. Крім того, є об'єктивні підстави вважати, що відповідач в подальшому ухилятиметься від виїзду за межі території України і спробує ще раз незаконно перетнути державний кордон України, оскільки у нього відсутні кошти для самостійного виїзду до країни походження, відсутні родинні зв'язки на території України, наявний відкритий намір потрапити в країни Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним вище.

Відповідач в судовому засіданні адміністративний позов визнав частково, пояснив, що дійсно був затриманий 21.10.2016 року на території Республіка Польща, оскільки зі своїм знайомим перебував у стані алкогольного сп'яніння, і вони мали намір ще випити пива в Республіці Польща. Ствердив, що на даний час коштів для повернення додому не має, але такі йому будуть передані, тому просить не затримувати, а надати можливість добровільно повернутися додому.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд задовольняє адміністративний позов з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що відповідач, громадянин Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща поза межами пунктів пропуску на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська», в районі 686 прикордонного знаку, територія Корчівської сільської ради, Сокальського району, Львівської області, однак о 13 год. 10 хв. 21.10.2016 року був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та 22.10.2016 року був переданий на територію України на підставі ст.ст. 3,5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25.10.2016 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно з рішенням начальника Львівського прикордонного загону від 25.10.2016 року, громадянина Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено примусово повернути за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 29.10.2016 року.

В судовому засіданні відповідач підтвердив відсутність у нього родинних зв'язків чи друзів на території України, а також той факт, що у нього не має постійного чи тимчасового місця проживання в Україні, він ніде не працює та не отримує засобів до існування. Крім цього ствердив про відсутність на даний час коштів для повернення додому, разом з тим, стверджує, що має намір добровільно повернутися додому.

Оцінюючи в сукупності докази у справі, а також поведінку відповідача, який заперечує намір з порушенням міжнародного законодавства та законодавства України перетнути державний кордон України в країну Європейського Союзу без встановленої процедури, в той час, як ці обставини доведені постановою суду і матеріалами справи, відсутність у нього коштів, місця проживання в Україні, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач добровільно територію України не покине, та намагатиметься повторно вчинити спроби незаконного перетину державного кордону. Тому суд вважає, що відповідач підлягає примусовому видворенню.

Крім цього, ч.2 ст.183-7 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі ч.7 названої статті Закону строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

За таких обставин, оскільки судом прийнято рішення про видворення відповідача, і в судовому засіданні здобуто докази, що на даний час існують об'єктивні ризики того, що вказана особа може ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, а тому слід задоволити клопотання позивача та прийняти рішення про затримання відповідача на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 160-163, 183-7 КАС України, ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Надати дозвіл Львівському прикордонному загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на примусове видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою забезпечення виконання судового рішення про примусове видворення затримати громадянина Грузії ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців починаючи з часу фактичного затримання 21.10.2016 року о 13 год. 10 хв.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в п'ятиденний строк з дня проголошення постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Гирич С. В.