Справа № 398/2425/16-а
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2425/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" жовтня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді - Нероди Л.М., секретаря - Борозни Л.М., розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання рішення щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячного довічного утримання як судді у відставці протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 01.06.2016 року подав заяву до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про призначення йому довічного утримання та відповідні документи. Проте, як стало відомо позивачу з наданого йому листа від 15.06.2016 року №5637/05-26 та доданого до нього розпорядження №156535 від 10.06.2016 року Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовило позивачу призначити довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Позивач вказує, що на момент подачі заяви про звільнення у відставку та виникнення у нього права на довічне грошове утримання у зв'язку з виходом у відставку діяли положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судів», відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Позивач у позовних вимогах просить: визнати протиправним та скасувати рішення Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області викладене у формі розпорядження №156535 від 10.06.2016 року про відмову в призначені, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді; зобов'язати Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 (дев'яносто) відсотків суддівської винагороди (зарплати) працюючого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області від 26 вересня 2016 року №943, без обмежень максимальним розміром та врахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді 10 (десять) % посадового окладу, починаючи з 01 червня 2016 року, з правом на перерахунок в наступному щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку із зміною розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та доплатою за перебування на адміністративній посаді; стягнути з Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.; допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнень за один місяць за виключенням отриманої місячної пенсії державного службовця; встановити місячний строк для подання відповідачем до суду звіту про виконання постанови.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримує уточненні позовні вимоги.

У судовому засіданні відповідач посилається на те, що з 01.01.2016 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначають відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус судів» та ін. Відповідач заперечує щодо задоволення позову, посилається на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, яким з 01.06.2015 скасовано призначення спеціальних пенсій. На момент відмови позивачу не існувало рішення Конституційного Суду України№4-рп/2016 року від 08 червня 2016 року.

Крім того, представник відповідача вказав, що позивач має стаж роботи на посаді судді: 23 роки 03 місяці 07 днів, тому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці повинно вираховуватися з розрахунку 86% суддівської винагороди та позивач не просив враховувати доплату за адміністративну посаду у розмірі 10%.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи в сукупності, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, за внутрішнім переконанням та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд, з посиланням на чинне національне законодавство, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України №1118-VІІІ від 19 квітня 2016 року «Про звільнення суддів» ОСОБА_1 звільнено з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом в.о. голови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №55-к від 17.05.2016 року позивача відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням з посади судді у відставку з 27 травня 2016 року.

01 червня 2016 року позивач подав заяву до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про призначення йому щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Розпорядженням №156535 від 10.06.2016 року Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відмовило позивачу призначити довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на день видання наказу про відрахування судді зі штату суду від 27.05.2016 року, стаж роботи позивача складає 41 рік 9 місяців 10 днів, відповідно довідки Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №1/597/2016 від 31.05.2016 року.

Згідно довідки виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, заробітна плата ОСОБА_1 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (на момент ухвалення постанови), становить 27 550 грн. 00 коп. (оклад 14 500 грн. 00 коп., вислуга років 80% - 11 600 грн. 00 коп., доплата за адміністративну посаду 10% - 1 450 грн. 00 коп.).

На момент звільнення ОСОБА_1 (19.04.2016 року) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, становило 26 182 грн. 00 коп. (оклад 13 780 грн. 00 коп., вислуга років 80% - 11 024 грн. 00 коп., доплата за адміністративну посаду 10% - 1 378 грн. 00 коп.).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891 (надалі - Порядок №3-1). Відповідно до пункту 1.1 Порядку №3-1 заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) судді через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Пунктами 1.2, 1.3 Порядку №3-1 передбачено, що щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв'язку, зокрема, з поданням заяви про відставку та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного утримання вважається день приймання органом, що призначає щомісячне довічне утримання, письмової заяви та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Отже, день призначення позивачу щомісячного довічного утримання судді є 01 червня 2016 року.

Згідно з пунктами 5.4, 5.5 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з потрібними для призначення щомісячного довічного утримання документами орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні. Право особи на одержання щомісячного довічного утримання установлюється на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає щомісячне довічне утримання. Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області позивачу відмовило у призначені та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, так як Законом України №213-VIII внесено зміни до ч. 3 ст. 141 Закону України №2453-VI, а також з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України №911-VIIІ від 24.12.2015 року.

Відповідно до ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Стаття 58 Конституції України вказує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У пункті 7 рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді.

Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

У рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 року №4-рп/2007 також зазначено, що довічне грошове утримання судді - це особлива форма забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків, грошовій виплаті, що забезпечує їх належним матеріальним утриманням. Особливість щомісячного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені у Конституції України та спеціальному законі України «Про статус суддів». Не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами України гарантії незалежності суддів, в тому числі гарантії їх матеріального та соціального забезпечення. Це положення узгоджується ч. 3 ст. 22 Конституції України.

08 червня 2016 року Конституційний Суд України у рішенні №4-рп/2016 року визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII; пункту розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Верховний Суд України, рішення якого відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх судів України, у постанові від 17 березня 2015 року (справа №21-371а14) висловив правову позицію, де зазначено, що з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону №2453-VI в редакції до змін, внесених Законом №3668-VI: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

З огляду на викладене до 03.06.2013 року - дати ухвалення Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 - правовідносини щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання регулювалися ст. 138 Закону України №2453-VI у редакції Закону №3668-VI, яка передбачала, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

На момент набуття позивачем права на відставку, враховуючи розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, було встановлено, що у 2003 році щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, бо мав стаж роботи 27 років.

Як зазначається в Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010) 12, «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Отже право на щомісячне довічне грошове утримання виникло у позивача, але відповідач відмовив у виплаті.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Це підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з п. 54 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Зазначений підхід щодо забезпечення незалежності суддів закріплено також у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (4 листопада 1950 року), ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: «Основні принципи незалежності судових органів», ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року Генеральної Асамблеї ООН, «Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів», затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН.

Цей підхід підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини.

Щомісячне довічне грошове утримання є складовою правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Враховуючи вищевикладене, і те, що позивач працював суддею та отримував довічне грошове утримання з 2003 року у розмірі 90%, суд вважає, що позивач за вказаних обставин набув право на відставку з призначенням щомісячного довічного грошового утримання.

Розмір довічного грошового утримання повинен складати 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді 10 (десять) % посадового окладу.

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді конкретної справи застосовує Конституцію України, як акт прямої дії, так як рішення суду повинно ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Рішення відповідача у формі розпорядження №156535 від 10.06.2016 року Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків є таким, що порушує права та інтереси позивача і суперечить Конституції України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання відмови Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області у призначенні ОСОБА_1 судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання - протиправною та зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру та з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді 10 (десять) % посадового окладу.

Наказ Територіального управління державної судової адміністрації в Кіровоградській області №2#4 від 03.01.2003 року вказує на той факт, що право на отримання щомісячне грошове утримання у розмірі 90% виникло 03.01.2003 року.

Довідка видана Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Кіровоградській області №19-1299-6 від 30.06.2016 року підтверджує, що позивач отримував виплати щомісячного грошового утримання з 03.01.2003 року по 13.01.2012 року.

Так як право на довічне грошове утримання у такому розмірі у позивача виникло 03 січня 2003 року та позивач отримував у розмірі 90 %, а будь-які обмеження передбачених розмірів щомісячного грошового утримання рішеннями Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3рп/2013 та від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 року визнанні неконституційними.

Отже у позивача є право на отримання щомісячного грошового утримання судді, а рішення відповідача про відмову є таким, що підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, до правовідносин щодо виходу позивача у відставку та призначення йому довічного грошового утримання підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на час виникнення цих правовідносин.

Наведенні обставини дають підстави для висновку про те, що довічне грошове утримання судді у відставці не є пенсією у прямому розумінні, а гарантією матеріального забезпечення судді у відставці, на яке суддя у відставці має право за своїм вибором замість пенсії, і рівень якого має бути якомога ближчим до рівня останньої заробітної плати на посаді судді.

Згідно ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив витрати по сплаті судового збору на суму 551 грн. 20 коп. (квитанція №102 від 12.07.2016 року), тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, а клопотання про звільнення від сплати судового збору Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині здійснення призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 159, 162, 163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус судів», рішеннями Конституційного Суду України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання рішення щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячного довічного утримання як судді у відставці протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області викладене у формі розпорядження №156535 від 10.06.2016 року про відмову в призначені, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді.

Зобов'язати Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 (дев'яносто) відсотків суддівської винагороди (зарплати) працюючого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області від 26 вересня 2016 року №943, без обмежень максимальним розміром та врахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді 10 (десять) % посадового окладу, починаючи з 01 червня 2016 року, з правом на перерахунок в наступному щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку із зміною розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та доплатою за перебування на адміністративній посаді.

Стягнути з Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнень за один місяць за виключенням отриманої місячної пенсії державного службовця.

Встановити місячний строк для подання відповідачем до суду звіту про виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Олександрійський міськрайонний суду Кіровоградської області, протягом 10 днів.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА