Справа № 334/5377/16-а
Суддя: Колесник С. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.10.2016
Справа № 334/5377/16-а
Провадження № 2-а/334/262/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Колесник С.Г., при секретарі Манюхіні О.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позовОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в розрахунку пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн., про зобов'язання відповідача провести з 23.06.2016р. перерахунок пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн., здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум., відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він з 01.07.1993р. перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після призначення пенсії і до 30.04.2013р. позивач продовжував працювати, сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Набувши право на призначення пенсії за віком, позивач 21.11.2011р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач призначив пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2006 рік у розмірі 928,81 грн. Розмір пенсії за віком значно зменшився порівняно з розміром пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому позивач звернувся до відповідача із заявою про припинення виплати пенсії за віком. З 01.02.2012р. позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Дізнавшись у 2016 році про правову позицію Верховного суду України стосовно застосування показника середньої заробітної плати працівників при призначення пенсії за віком, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за останні три роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 04.07.2016р. №178/Д-1 відповідач повідомив про відсутність законних підстав для задоволення заяви, оскільки в даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії.

Такі дії відповідача вважає неправомірними, оскільки ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим законом, на інший. Позивачу з 01.07.1993 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при призначенні якої показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, взагалі не застосовуєт ься.

Право на пенсію за віком виникло у позивача 21.11.2011р., у зв'язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про її призначення відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважає, відповідач безпідставно застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України на 2006 рік, керуючись положеннями ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку розрахунок розміру пенсії позивача має бути здійснений на підставі ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн.

В судовому засідання представникпозивачаадвокат Смола І.В. позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Представник відповідача проти позову заперечував у зв'язку із тим, що у даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому відсутні законні підстави для проведення обчислення пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Розмір пенсії за віком ОСОБА_3 при стажі 44 роки 1 місяць 5 днів та заробітку 3574,01 грн. за період з 01.07.2000р. по 30.09.2011р., який розраховано із застосуванням середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.) складатиме 2228,70 грн. Відтак, дії відповідача є правомірними, підстави для перерахування пенсії відсутні, у зв'язку з чим просить відмовити у позові і у стягненні судових витрат.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.07.1993 року, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену відповіднодо Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після призначення пенсії і до 30.04.2013р. позивач продовжував працювати.

Набувши право на призначення пенсії за віком, позивач 21.11.2011р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.13).

Оскільки розмір пенсії за віком, розрахований відповідачем із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2006 рік у розмірі 928,81 грн. (за повний 2006 рік), став меншим, ніж розмір пенсії за вислугу років, позивач 24.01.2012р. звернувся до відповідача із заявою про припинення виплати пенсії за віком.

Відтак, позивач продовжив отримувати пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

23.06.2012р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в які просив призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням положень ч.2 ст. 40 цього Закону, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 04.07.2016р. №178/Д-1 ОСОБА_3 було фактично відмовлено у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Рекомендовано звернутися із заявою про перерахунок пенсії з виду на вид, додатково надавши документи, передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, та роз'яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, згідно постанови КМУ від 23.04.2012р. №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається відповідач, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених звійськової служби, та деяких інших осіб».

У листопаді 2011 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, однак у січні 2012 року відмовився від пенсії за віком і не отримував її.

23.06.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в чому йому було відмовлено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Вказаною нормою передбачено наступні види пенсії: за вислугу років; по інвалідності; по втраті годувальника. Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому, різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Проте, на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення. Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розміри пенсії за вислугу років військовослужбовців залежать від сум грошового забезпечення, тобто, посадовий оклад, надбавка за звання, надбавка за вислугу років на момент звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Вказаним Законом не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років особам офіцерського складу.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років. Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вищенаведеним вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 27 цього Закону, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно достатті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Разом з тим, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, ч.2 вказаної статті встановлено, що для визначення цієї величини приймається до уваги показник Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії.

Вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проводиться вперше.

Подібна правова позиція була висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відтак, позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати у середньому на одну особу в цілому в Україні за 2010 рік, який становив 1982,63 грн., з 23.06.2016 року, а також, як наслідок, проведення виплати різниці між розміром перерахованої пенсії та фактично виплаченим розміром пенсії позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету. Отже, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 87, 94, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ПозовОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодовідмови ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком відповідно до Законом України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя здійснити з 23.06.2016 року ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за віком, на умовах і порядку , передбаченому Законом України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати у середньому на одну особу в цілому в Україніза 2010 рік у розмірі 1982,63 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Колесник С. Г.