Справа № 816/1548/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Полтава Справа № 816/1548/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представників позивача - Полєтаєва Ю.Г., Войленко І.О., Новосад Я.А., Шумаєвої С.В.,

представника відповідача - Деміхіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна Інжинірингова Компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна Інжинірингова Компанія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 серпня 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що висновки ГУ ДФС у Полтавській області в акті перевірки №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016 щодо порушення ним вимог податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 149838,00 грн, є безпідставними. Наполягав на тому, що твердження контролюючого органу щодо реалізації товариством послуг по ремонту, технічному обслуговуванню свердловин та інженерно-технічного супроводу у грудні 2015 року за ціною, нижчою їх собівартості, не відповідають фактичним обставинам справи. Крім цього, зазначав, що наявними у матеріалах справи документами спростовуються доводи контролюючого органу з приводу того, що у певних періодах, а саме, квітні-червні, вересні-грудні 2014 року, дохід від експлуатації орендованого обладнання (агрегату цементуючого гідророзривного АСF-700-СІ15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03) був нижче собівартості його оренди.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях №636/10/16-31-10-01-05 від 05.10.2016 (том 3 а.с. 1-3) та письмових поясненнях №664/10/16-31-10-01-09 від 21.10.2016 (том 3 а.с. 62-66).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" (ідентифікаційний код 32761376) 16.12.2003 зареєстроване в якості юридичної особи, дата та номер запису про включення відомостей в ЄДР 26.01.2 (том 1 а.с. 17-18). Позивач є платником податку на додану вартість (том 1 а.с. 16).

У період з 29.06.2016 по 08.08.2016 (перевірка продовжувалася згідно наказу від 11.07.2016 №802) ГУ ДФС у Полтавській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

За результатами перевірки контролюючим органом 15.08.2016 складено акт №324/16-31-14-01-09/32761376, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст.188, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 149838,00 грн, в тому числі: за квітень 2014 року в сумі 8577,00 грн, за травень 2014 року в сумі 11855,00 грн, за червень 2014 року в сумі 8207,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 4492,00 грн, за жовтень 2014 року в сумі 6484,00 грн, за листопад 2014 року в сумі 4560,00 грн, за грудень 2014 року в сумі 1582,00 грн та за грудень 2015 року в сумі 104081,00 грн (том 1 а.с. 44-103).

На підставі висновків даного акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.08.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 187298,00 грн, в тому числі 149838,00 грн - за основним платежем та 37460,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 38-39).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія", суд виходить з наступного.

Як зазначено перевіряючими у акті №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016, одними з основних видів діяльності ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" у 2015 році було надання послуг по проведенню капітального ремонту свердловин замовника, проведення інженерно-технічного супроводу комплексу робіт на свердловинах замовника, послуг спеціальної техніки.

При цьому, згідно бухгалтерського обліку перевіркою встановлено, що собівартість реалізованих послуг (рах.903) у грудні 2015 року перевищує доходи від реалізації послуг (рах.703). Дане перевищення виникло внаслідок того, що в даному місяці послуги по ремонту, технічному обслуговуванню свердловин та інженерно-технологічного супроводу реалізовувалися нижче їх собівартості.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

З огляду на викладене, перевіряючі дійшли висновку про заниження ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" податкового зобов'язання у грудні 2015 року на загальну суму 104081,00 грн.

Разом з тим, суд не погоджується з такими висновками та вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Пунктом 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Основні методологічні засади формування бухгалтерського обліку ґрунтуються на затверджених Міністерством фінансів України стандартах (положеннях) бухгалтерського обліку.

Представники позивача в ході судового розгляду справи наполягали на тому, що при формуванні собівартості реалізованих робіт, послуг товариства слід керуватися, зокрема, такими локальними та нормативно-правовими документами: - Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; - Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999; - Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженим наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999; - Методичними рекомендаціями з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених наказом Державного комітету промислової політики України №373 від 09.07.2007; - Методичними рекомендаціями з формування собівартості продукції (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України №65 від 05.02.2001; - наказом ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" №1 від 04.01.2011 про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства (том 1 а.с. 113-121); - наказом ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" №01/01-2015 від 01.01.2015 про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства (том 1 а.с. 122-127); - Положенням про формування собівартості робіт (послуг), затвердженим наказом ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" №30-12/2014 від 30.12.2014 (том 1 а.с. 128-136).

За приписами п.11 П(С)БО 16 "Витрати" перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Керуючись вказаною нормою товариство для формування собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) застосовує затверджене наказом №30-12/2014 від 30.12.2014 Положення про формування собівартості робіт (послуг), яке розроблене та затверджене товариством з метою забезпечення єдиного підходу до формування складу витрат і собівартості наданих послуг (виконаних робіт) і призначене для визначення складу витрат, здійснення планування, обліку, калькулювання собівартості наданих послуг товариством (далі - Положення №30-12/2014).

Згідно з п.3.1 Положення №30-12/2014 товариством застосовуються наступні види собівартості, які стосуються реалізації продукції (робіт, послуг):

- Виробнича собівартість продукції (робіт, послуг);

- Повна собівартість - сукупність виробничої собівартості і позавиробничих (комерційних) витрат;

- Місячна собівартість - визначається, виходячи із витрат і кількості наданих послуг (виконаних робіт) в певному місяці;

- Квартальна собівартість - визначається, виходячи із витрат і кількості наданих послуг (виконаних робіт) в певному кварталі;

- Річна собівартість - визначається, виходячи із витрат і кількості наданих послуг (виконаних робіт) у звітному році;

- Собівартість реалізованої продукції - витрати на виробництво і збут продукції, яка вважається реалізованою для визначення фінансового результату.

В акті №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016 перевіряючими зазначено, що собівартість реалізованих послуг (рах. 903) в грудні 2015 року перевищує доходи від реалізації послуг (рах. 703). При цьому, даний висновок зроблено на підставі аналізу бухгалтерського рахунку 79 "Фінансові результати" за грудень 2015 року.

У відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999 (далі - Інструкція №291), бухгалтерській рахунок 79 "Фінансові результати" призначений для обліку й узагальнення інформації про фінансові результати підприємства від звичайної діяльності та надзвичайних подій, за кредитом рахунка відображається в порядку закриття рахунків сума доходів від реалізації готової продукції, товарів, робіт, послуг та від іншої операційної діяльності (рахунки 70 "Доходи від реалізації", 71 "Іншій операційний дохід"), за дебетом - сума в порядку закриття рахунків обліку собівартості реалізованої готової продукції, товарів, робіт і послуг; адміністративних витрат, витрат на збут, інших операційних витрат (90 "Собівартість реалізації", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності").

Також у Інструкції №291 зазначено, що рахунок 90 "Собівартість реалізації" призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг, при цьому, на субрахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" ведеться облік собівартості реалізованих за звітний період робіт і послуг.

Слід зазначити, що в розрізі бухгалтерського законодавства цілком правомірним є відображення в бухгалтерському обліку на рахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" повної собівартості, яка складається з виробничої собівартості і позавиробничих (комерційних) витрат.

За даними бухгалтерського обліку аналітичні статті витрат, що сформували повну собівартість за грудень 2015 року, відображаються в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 903 (том 1 а.с. 138).

За висновками, викладеними у акті перевірки, сума, сформована на рахунку 903 за грудень 2015 року, є собівартістю реалізованих товариством за звітний період робіт і послуг.

В судовому засіданні представник товариства зауважив на тому, що під час перевірки аналіз складу статей витрат по рахунку 903 перевіряючими не проводився, а пояснення товариства не були взяті до уваги.

Згідно діючого законодавства, первісною вартістю запасів, що виготовляються власними силами підприємства, визнається їхня виробнича собівартість, яка визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" (п.10 П(С)БО 16 "Витрати").

Склад виробничої собівартості визначається згідно з п.11 П(С)БО 16 "Витрати". Так, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: - прямі матеріальні витрати; - прямі витрати на оплату праці; - інші прямі витрати; - змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Згідно з п.4 П(С)БО 16 "Витрати" прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об'єкта витрат економічно доцільним шляхом.

Враховуючи викладене, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх виробничої собівартості, визначеної відповідно до П(С)БО 16.

Аналогічна позиція з приводу того, що база оподаткування при операціях з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче саме їх виробничої собівартості, неодноразово висловлювалася Державною фіскальною службою України у листах, в тому числі оформлених в якості роз'яснення з метою забезпечення однакового підходу до практичного застосування п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України (лист ДФС України від 07.04.2015 №12082/7/99-99-19-03-02-17), а також в якості податкової консультації платнику податків за результатами розгляду його звернення з цього приводу (лист ДФС України від 28.01.2016 №1652/6/99-99-19-03-02-15).

За даними бухгалтерського обліку товариства, загальна сума витрат за грудень 2015 року по рахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" становить 3236165,02 грн, яка складається з:

- виробничої собівартості реалізованих послуг за грудень 2015 року - 2435756,70 грн, у тому числі: 1) прямі матеріальні витрати (витрати на паливно-мастильні матеріали, допоміжні матеріали та МШП) - 381606,61 грн; 2) прямі витрати на оплату праці (витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати працівників, безпосередньо пов'язаних з виконанням робіт, послуг; внески на соціальні заходи; послуги за договорами цивільно-правового характеру) - 842799,10 грн; 3) інші прямі витрати (виплати на оплату службових відряджень, оренда майна та обладнання, послуги по транспортуванню, інші прямі витрати) - 1138488,78 грн; 4) змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати (витрати на оплату праці апарату управління бригадою, витрати на охорону праці та техніку безпеки, амортизація основних засобів загальновиробничого призначення та інше) - 72862,21 грн;

- разових нарахувань за підсумками 2015 року - 800408,32 грн, у тому числі: 1) річна одноразова премія працівникам за підсумками роботи у 2015 році згідно наказу товариства №07/ЗП від 30.12.2015 - 478074,00 грн; 2) формування резерву забезпечень у відповідності до П(С)БУ 11 "Забезпечення" на 2016 рік - 322334,32 грн.

Документальним підтвердженням разових (річних) нарахувань у грудні 2015 року, які не відносяться до виробничої собівартості грудня 2015 року, є первинні бухгалтерські документи, а саме: - зведення нарахувань по підприємству за грудень 2015 року; - аналіз бухгалтерського рахунку 66 "Розрахунки по виплатам працівникам" за грудень 2015 року; - аналіз бухгалтерського рахунку 471 "Забезпечення виплат відпусток" за грудень 2015 року; - наказ ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" про нарахування та виплату премії за підсумками роботи у 2015 році №07/ЗП від 30.12.2015 (том 1 а.с. 190-193).

Враховуючи, що грудень є останнім місяцем року і те, що в діючих нормативно-правових актах не передбачено окремого періоду нарахування річних витрат та/або виплат, відображення таких витрат на рахунках бухгалтерського обліку цілком правомірно відбулося в останньому місяці року - грудні 2015 року.

Таким чином, аналіз статей витрат бухгалтерського рахунку 903 за грудень 2015 року доводить, що загальна сума виробничої собівартості наданих послуг за грудень 2015 року складає 2435756,70 грн при чистому доході від реалізації товарів, робіт (послуг) в сумі 2715759,49 грн.

Оскільки разові (річні) нарахування у сумі 800408,32 грн (річна одноразова премія за рік в сумі 478074 грн та формування резерву забезпечень на відпустки в сумі 322334,32 грн) не є складовою виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) та їх неможливо віднести до прямих витрат грудня 2015 року, такі витрати включено до річної собівартості реалізованих товарів, робіт (послуг) та відображено в фінансовій звітності підприємства за 2015 рік.

Так, у Звіті про фінансові результати за 2015 рік повна (річна) собівартість реалізованої продукції, робіт (послуг) складає 18078314 грн (виробнича собівартість за 2015 рік складає 17277906 грн) при чистому доході від реалізації товарів робіт (послуг) у сумі 20232045 грн.

Посилання відповідача на те, що відображені ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" на субрахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" витрати на премію за підсумками 2015 року не можуть включатися до собівартості наданих послуг та мають обліковуватися на рахунку 477 "Забезпечення матеріального забезпечення" згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку судом оцінюються критично, так як в чинному законодавстві України не передбачено прямих норм, які б визначали конкретний порядок нарахування та виплати винагороди за підсумками роботи за рік, такі норми кожне підприємство розробляє та затверджує самостійно.

Згідно з приписами Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004, винагороди за підсумками роботи за рік входять до фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, система П(С)БО і система Міжнародних стандартів фінансової звітності не дають чітких установок щодо того, в яких ситуаціях потрібно створювати преміальні забезпечення, а в яких ситуаціях премії будуть відображатися як нарахування премій і заохочень.

З 2015 року ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" перейшло на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами бухгалтерського обліку (МСБО).

Стосовно преміальних винагород слід зазначити, що параграф 9 МСБО 19 відносить їх до короткострокових виплат працівникам, якщо вони будуть виплачені протягом 12 місяців після того періоду, в якому працівник їх зробив. Преміальним виплатам присвячено параграфи 19-24 МСБО 19, при цьому, в жодному з цих параграфів не згадується про створення забезпечення.

Механізм відображення нарахування премії за підсумками 2015 року ніяким чином не впливає на формування виробничої собівартості за грудень 2015 року тому, що річна премія за своїм призначенням і суттю не відноситься до прямих витрат, які формують виробничу собівартість.

Резюмуючи викладене, суд вважає необґрунтованими та безпідставними зазначені перевіряючими у акті №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016 висновки стосовно того, що собівартість реалізованих товариством послуг у грудні 2015 року перевищує доходи від реалізації послуг, що зумовило заниження податкового зобов'язання з ПДВ у грудні 2015 року на суму 104081,00 грн.

Також, суд вважає безпідставним висновок ГУ ДФС у Полтавській області щодо неправомірного віднесення ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" до податкового кредиту певного періоду (квітень-червень, вересень-грудень 2014 року) податку на додану вартість в розмірі 45757,00 грн в результаті здійснення господарських операцій з оренди агрегату цементуючого гідророзривного АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03 згідно договору оренди майна №15/11-13 15.11.2013.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За висновками контролюючого органу згідно з первинними документами по господарських операцій з оренди агрегату у певних періодах (квітень-червень, вересень-грудень 2014 року) дохід від експлуатації даного обладнання був нижче собівартості його оренди. Таким чином, при формуванні податкового кредиту товариство орендуючи дане обладнання мало віднести лише вартість оренди, що використана в рамках господарської діяльності (тобто у рамках доходу, який було отримано від використання вищевказаного обладнання). Внаслідок чого, ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" завищено податковий кредит у загальній сумі 45757,00 грн, в тому числі: за квітень 2014 року в сумі 8577,00 грн, за травень 2014 року в сумі 11855,00 грн, за червень 2014 року в сумі 8207,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 4492,00 грн, за жовтень 2014 року в сумі 6484,00 грн, за листопад 2014 року в сумі 4560,00 грн, за грудень 2014 року в сумі 1582,00 грн.

Проте, суд не погоджується з такою позицією контролюючого органу у зв'язку з наступним.

Судовим розглядом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" є "09.10 надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та газу" (том 1 а.с. 18). До таких послуг, зокрема, відносяться капітальний та поточний ремонти свердловин, ізоляційно-ліквідаційні роботи на свердловині та інші види послуг, пов'язані з обслуговуванням свердловин нафти та газу.

Основними нормативними документами, які регламентують порядок проведення робіт (послуг) у сфері добування нафти та газу є Правила безпеки в нафтогазодобувній промисловості України, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №95 від 06.05.2008, Єдині технічні правила ведення робіт при будівництві свердловин на нафтових, газових і газоконденсатних родовищ, затверджених Мінгазпромом, Міннафтопромом, Мінгео СРСР від 09.09.1982 (НПАОП 11.2-1.18-82).

Матеріалами справи підтверджується, що 15.11.2013 між ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" (орендар) та ПрАТ "Природні ресурси" (орендодавець) укладено договір №15/11-13 оренди майна (том 1 а.с. 198-202). За умовами вказаного договору орендодавець зобов'язується передати орендареві автомобіль спеціальний - агрегат цементуючий гідророзривний АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03 (майно), власником якого являється орендодавець, а орендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування майно та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Строк оренди майна становить два роки шість місяців. Перебіг строку починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна в оренду до дати підписання акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди.

Передача агрегату цементуючого гідророзривного АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03 від орендодавця до орендаря підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 15.11.2013 (том 1 а.с. 203).

02.12.2013 ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" підписало з ПрАТ "Природні ресурси" додаткову угоду №1 до договору №15/11-13 оренди майна від 15.11.2013, відповідно до якої пункт 3.1 договору викладено у наступній редакції: "Розмір орендної плати за один місяць користування (оренди) майном становить 82074,30 грн, в тому числі ПДВ 20% - 13679,05 грн."

Наявні у матеріалах справи акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 31.01.2014 та акти оренди майна №11 від 28.02.2014, №18 від 31.03.2014, №6 від 30.04.2014, №26 від 31.05.2014, №29 від 30.06.2014, №33 від 31.07.2014, №37 від 31.08.2014, №40 від 30.09.2014, №41 від 31.10.2014, №48 від 30.11.2014, №51 від 31.12.2014, а також податкові накладні (том 1 а.с. 217-240) свідчать про те, що протягом всього 2014 року ПрАТ "Природні ресурси" щомісячно надавало на користь ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" послуги з оренди агрегату.

Реальність вказаних господарських операцій в акті перевірки №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016 не заперечується.

Загальна вартість придбаних позивачем у ПрАТ "Природні ресурси" протягом дванадцяти місяців 2014 року послуг з оренди агрегату становить 984891,60 грн, в тому числі ПДВ - 164148,60 грн (щомісячно по 82074,30 грн, в тому числі ПДВ 13679,05 грн). При цьому, вартість зазначених послуг у періоди квітень-червень, вересень-грудень 2014 року (тобто за сім місяців 2014 року) складає 574520,10 грн, в тому числі ПДВ - 95753,35 грн.

Відповідно до розділу І Правил безпеки в нафтогазодобувній промисловості України дія цих Правил поширюється на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, діяльність яких пов'язана з проектуванням, спорудженням, експлуатацією, ремонтом та реконструкцією об'єктів нафтогазодобувних виробництв, а також на спеціалізовані організації, що здійснюють геофізичні, науково-дослідні, проектно-конструкторські, будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні і діагностичні роботи, а також ліквідацію аварій на нафтогазодобувних виробництвах.

Пунктом 12.11 розділу VІ Правил безпеки в нафтогазодобувній промисловості України передбачено, що при проведенні підземних і капітальних ремонтів устя свердловин за рішенням технічного керівника підприємства повинні бути оснащені противикидним обладнанням. Фактична схема обв'язки устя противикидним обладнанням розробляється підприємством на основі типових схем згідно з ГОСТ 13846-89 і погоджується зі спеціалізованою аварійно-рятувальною службою. Після встановлення противикидного обладнання свердловина опресовується на максимально очікуваний тиск, який не повинен перевищувати тиск опресування експлуатаційної колони.

Позивачем на виконання вимог Правил безпеки в нафтогазодобувній промисловості України постійно розробляються та погоджуються із відповідними спеціалізованими аварійно-рятувальними службами схеми обв'язки устя свердловин, на яких товариство виконує роботи на підставі укладених господарсько-правових договорів. На підтвердження зазначеного позивачем до матеріалів справи в якості прикладу надано схему обов'язки устя свердловини №5 Південно-Берестівського родовища при переведенні ізоляційно-ліквідаційних робіт, що затверджена директором товариства та погоджена із відповідною аварійно-рятувальною службою (том 1 а.с. 165).

Пунктом 12.12 12.11 розділу VІ Правил безпеки в нафтогазодобувній промисловості України визначено, що для постійного доливу свердловини під час проведення технологічних операцій і для контролю рівня розчину глушіння на площадці встановлюється блок доливу і обв'язується з гирлом свердловини з таким розрахунком, щоб забезпечувався самодолив свердловини або примусовий долив за допомогою насоса (агрегату для промивання свердловини). Підняття труб зі свердловини проводиться з доливанням і підтримкою рівня на усті. Доливна місткість повинна бути обладнана рівнеміром і мати градуювання.

Як пояснив представник позивача в ході судового розгляду справи, для виконання капітального, підземного та поточного ремонтів свердловин, ізоляційно-ліквідаційних робіт на свердловині та інших видів послуг, пов'язаних з обслуговуванням свердловин на нафту та газ товариство використовує власну установку капітального ремонту свердловин А-50М, яка знаходиться на балансі товариства, але в комплектації цієї установки відсутній буровий насос для примусової подачі промивальної рідини на вибій свердловини. В зв'язку з тим, що забезпечення промивки свердловини є обов'язковою вимогою нормативно-правових актів з охорони праці, у товариства й виникла необхідність орендувати у ПрАТ "Природні ресурси" цементуючий гідророзривний АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03, який по суті являє собою буровий насос високого тиску. Відтак, метою оренди агрегату є належне здійснення господарської діяльності товариством та безумовне дотримання вимог нормативних документів, зокрема, в технологічній схемі обв'язки устя свердловині під час проведення будь-яких робіт на свердловині. Забезпечення присутності агрегату в технічній схемі обов'язки устя свердловини, є обов'язковим, передбачено технологічними регламентами та керівними документами з попередження газонафтоводопроводів під час проведення будь-яких робіт на свердловині. При цьому, з метою дотримання норм постанови Кабінету Міністрів України №1214 від 04.08.2000 "Про затвердження переліку об'єктів та окремих територій, які підлягають постійному та обов'язковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами" ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" укладено з АРЗ СП УМНС в Полтавській області договір №50-С від 03.01.2012 на постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів та окремих територій державною аварійно-рятувальною службою (копія вказаного договору долучена до матеріалів справи /том 1 а.с. 166-171/).

Судовим розглядом встановлено, що у спірні періоди (квітень-червень, вересень-грудень 2014 року) орендований позивачем агрегат цементуючий гідророзривний АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03 був задіяний в технологічних схемах обов'язки устя свердловин під час проведення капітальних ремонтів, ізоляційно-ліквідаційних робіт на таких свердловинах як: свердловина №2 Височанського родовища, свердловина №2 Різниківського родовища, свердловина №7 Мехедівська Луценківського ГКР, свердловина №12 Луценківського ГКР, свердловина №2 Берестівської площі, свердловина №4 Південно-Берестівського родовища, свердловина №5 Південно-Берестівського родовища та свердловина №7 "біс" Західно-Єфремівського родовища на підставі відповідних договорів підряду (02/10-13 від 02.10.2013, №28/02-14 від 28.02.2014, №24/04-14 від 24.04.201, №09/06-14 від 09.06.2014, №28/05-2014 від 28.05.2014, №19/06-2014 від 19.06.2014, №27/08-14 від 27.08.2014, №22/09-14 від 22.09.2014, №20/10-14 від 20.10.2014), укладених ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" із замовниками робіт (послуг) ТОВ "ГЕО Альянс Височанське", ТОВ "Східний геологічний союз", ПрАТ "Природні ресурси".

Про реальність виконання ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" на користь ТОВ "ГЕО Альянс Височанське", ТОВ "Східний геологічний союз", ПрАТ "Природні ресурси" робіт з капітального ремонту свердловин та ізоляційно-ліквідаційних робіт на свердловинах свідчать наявні у матеріалах справи акти виконаних робіт №56 від 30.04.2014, №49 від 30.04.2014, №68 від 31.05.2014, №87 від 30.06.2014, №88 від 30.06.2014, №99 від 30.06.2014, №164 від 30.09.2014, №178 від 31.10.2014, №210 від 30.11.2014, №231 від 31.12.2014 (том 2 а.с. 27, 54, 69-70, 86, 104, 120, 167, 228, 231, 254).

Поряд з цим, слід зауважити, що під час технологічної витримки (часу, необхідного для проходження хімічної реакції того чи іншого закачаного в свердловину реагенту) на свердловині, або під час переїзду, коли агрегат цементуючий гідророзривний АСF-700-С15ТН-65053-03 на базі шасі автомобіля КРАЗ 65053-03 не задіяний в технологічній схемі обв'язки устя, за необхідності, агрегатом можуть надаватися допоміжні послуги для сторонніх підприємств та виконуватись роботи для власної техніки.

Так, за допомогою цементуючого агрегату, коли останній не був задіяний в технологічних схемах обов'язки устя свердловин під час проведення капітальних ремонтів, ізоляційно-ліквідаційних робіт на свердловинах, що перелічувалися вище, товариством у періоди квітень-червень, вересень-грудень 2014 року виконувалися додаткові роботи на користь ТОВ "Східний геологічний союз" (роботи за договорами №28/02-14 від 28.02.2014 та №04/07-09 від 04.09.2007), ПрАТ "Природні ресурси" (роботи за договором №03/09-07 від 03.09.2007) та ТОВ "Енергофінанс" (роботи на підставі усної домовленості).

Про виконання товариством додаткових робіт за допомогою цементуючого агрегату на користь замовників ТОВ "Східний геологічний союз", ПрАТ "Природні ресурси" та ТОВ "Енергофінанс" свідчать представлені суду акти виконаних робіт №41 від 01.04.2014, №51 від 30.04.2014, №71 ввід 31.05.2014, №100 від 30.06.2014, №89 від 30.06.2014, №90 від 30.06.2014, №157 від 30.09.2014, №158 від 30.09.2014, №159 від 30.09.2014, №155 від 30.09.2014, №165 від 30.09.2014, №191 від 31.10.2014, №192 від 31.10.2014, №183 від 31.10.2014, №190 від 31.10.2014, №186 від 31.10.2014, №206 від 30.11.2014, №204 від 25.11.2014, №209 від 30.11.2014, №207 від 30.11.2014, №208 від 30.11.2014, №216 від 25.12.2014, №229 від 31.12.2014, №227 від 31.12.2014, №228 від 31.12.2014, №226 від 31.12.2014 (том 2 а.с. 201-202, 206, 210, 212, 214, 216, 218, 220, 222, 224, 226, 234, 236, 238, 240, 242, 244, 246, 248, 250, 252, 257, 259, 261, 263, 265).

В ході розгляду справи судом з'ясовано, що висловлені перевіряючими у акті №324/16-31-14-01-09/32761376 від 15.08.2016 висновки стосовно того, що у певних періодах, а саме квітні-червні, вересні-грудні 2014 року, дохід від експлуатації орендованого цементуючого агрегату був нижче собівартості його оренди, були зроблені ними виходячи з розміру доходу, отриманого товариством в результаті надання послуг, вказаних в актах виконаних робіт, перелік яких міститься у таблиці на сторінці 20 акту перевірки (том 1 а.с. 63).

Разом з тим, суд зазначає, що у спірних періодах окрім доходу, отриманого в результаті виконання агрегатом робіт, вказаних в актах виконаних робіт, перелік яких міститься у таблиці на сторінці 20 акту перевірки та які враховувалися перевіряючими в ході перевірки, товариство також отримало дохід в результаті виконання агрегатом додаткових робіт на користь ТОВ "Східний геологічний союз", ПрАТ "Природні ресурси", ТОВ "Енергофінанс", вказаних в актах виконаних робіт №68 від 31.05.2014, №99 від 30.06.2014, №87 від 30.06.2014, №88 від 30.06.2014 та №210 від 30.11.2014, які не згадуються перевіряючими у переліку таблиці на сторінці 20 акту перевірки, тобто вони не враховувалися перевіряючими в ході перевірки.

На вимогу суду пояснити вибіркове врахування актів виконаних робіт за спірні періоди представник ГУ ДФС в Полтавській області обґрунтованих пояснень не надала.

Натомість, бухгалтер товариства в судовому засіданні зазначила, що виходячи з порівняльного аналізу отриманих за допомогою орендованого цементуючого агрегату доходів та понесених у зв'язку з цим витрат за спірний період слідує, що загальний дохід від використання в господарській діяльності агрегату складає 4803992,44 грн без ПДВ, при вартості оренди за сім місяців 2014 року - 478766,75 грн без ПДВ. Сума податкового зобов'язання згідно актів виконаних робіт складає 960798,49 грн при сумі податкового кредиту від вартості оренди 95753,35 грн.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що товариством цілком правомірно сформовано податковий кредит за рахунок у суми ПДВ в розмірі 45757,00 грн за результатами господарських операцій з оренди агрегату цементуючого гідророзривного АСF-700-С15ТН-65053-03.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 30.08.2016 не довів, а відтак позовні вимоги ТОВ "Сервісна Інжинірингова Компанія" щодо скасування вказаного податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.08.2016 та визнати його протиправним та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 30 серпня 2016 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області () судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна Інжинірингова Компанія" () у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 2809,47 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в повному обсязі складено 27 жовтня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко