Справа № 804/1806/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 р. Справа № 804/1806/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна»
до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів податкового законодавства та про заниження ним внаслідок цього податку на додану вартість, оскільки позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» в ході здійснення реальних господарських операцій за договорами з виконання робіт та поставки товару, укладених з цими субєктами господарювання. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даного правочину. Не спростовують факту реальності господарських операцій позивача з цими субєктами господарювання висновки податкової інформації, отриманої відповідачем від інших контролюючих органів, згідно з якою встановлено відсутність реального здійснення ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» господарських операцій, так як у вказаних підприємств незначні трудові ресурси, відсутнє виробниче обладнання, транспортні засоби, відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності, а тому їх діяльність була спрямована на формування податкової вигоди третім особам. При цьому з використаної відповідачем податкової інформації вбачається, що інші податкові інспекції фактично не перевіряли та не досліджували первинну документації вказаних підприємств, оскільки обсяг їх доходів менше 20 мільйонів гривень, заявки на проведення перевірки вони не надавали, а дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення таких перевірок відсутній, у звязку із чим їх провести неможливо. Крім того, позивач не повинен відповідати за будь-які порушення податкового законодавства з боку своїх контрагентів, оскільки, навіть якщо контрагенти позивача та контрагенти третьої-четвертої ланки і допускали будь-які порушення податкового законодавства, то позивач, як платник податків, не несе жодної відповідальності за порушення іншими платниками податків законодавчих вимог.
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач предявлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, які призвели до заниження податку на додану вартість. Так, в ході перевірки неможливо дослідити ланцюг постачання послуг/товару від ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» у звязку із ненаданням в ході проведення перевірки всіх необхідних первинних документів. Крім того, з наданої податкової інформації від інших контролюючих органів по вищевказаним контрагентам встановлено, що ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» не можуть підтвердити реальність здійснення господарських операцій, а надані до перевірки документи фінансово-господарської діяльності мають завідомо неправдиву інформацію. Таким чином, укладені договори між позивачем та вищевказаними контрагентами мають протиправний характер, оскільки укладені без мети настання реальних наслідків та спрямовані на заниження обєктів оподаткування, несплату податків.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Сіон-Юкрейн» було укладено договір №06-14 від 04.03.2014 р., відповідно до якого ТОВ «Сіон-Юкрейн» (Підрядник) зобов'язується виконати роботи, а ПП «НВФ «Кароліна» (Замовник) зобов'язується приймати роботи та їх оплатити.
Згідно з специфікації №1 до цього договору Підрядник бере на себе зобов'язання виконати роботи з нанесення дуже посиленої ізоляції на сталеві труби Ф273 мм плівкою полімерної «Термізол », кількість - 34,19 п / м, на загальну суму 5438,26грн.
Відповідно до п.п.4.3.3 договору Підрядник зобовязаний видати паспорт відповідності якості на захисне покриття сталевих труб для газопроводів і водопроводу по закінченню робіт, що підтверджує якість ізоляційного покриття.
На виконання умов договору ПП «НВФ «Кароліна» передало ТОВ «Сіон-Юкрейн» труби Ф273х8 в кількості 1,73т. за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Юнатів, 12, що підтверджується актом приймання передачі товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) №1 від 26.09.2014р.
Доставка труб на вказану адресу відбулась за рахунок позивача, що підтверджується товарно-транспортною накладною (далі ТТН) №Р317 від 26.09.2014р., згідно з якою: місце завантаження товару: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 2а, пункт розвантаження: м. Дніпропетровськ, вул. Юнатів, 12.
02 жовтня 2014 ТОВ «Сіон-Юкрейн» передало, а позивач прийняв труби з нанесеною ізоляцією та оплатив вартість виконаних робіт.
Вказані обставини підтверджуються актом приймання-передачі ТМЦ №2 від 02.10.2014р., актом здачі-приймання робіт №3 від 02.10.2014р., сертифікатом якості на стрічку від 12.08.2014р., паспортом на труби №02/10-01 від 02.10.2014р., банківською випискою.
Трубу, яку ПП «НВФ «Кароліна» передало ТОВ «Сіон-Юкрейн» для обробітку, позивач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий регіон» на підставі договору поставки №1409/24 від 24.09.2014р., а реалізував ВАТ «Мелітопольгаз» відповідно до договору поставки №201370 від 13.09.2013р.
Так, відповідно до договору поставки № 1409/24 від 24.09.2014р. умови поставки: FСА-склад постачальника у м. Дніпропетровську.
26.09.2014 р. ТОВ «Промисловий регіон» передало ПП «НВФ «Кароліна» трубу ф273х8 в кількості 1,73 т., що підтверджується видатковою накладною № 123 від 26.09.2014р. та актом приймання-передачі товару №123 від 26.09.2014р. При цьому слід зазначити, що у вказаних документах, зазначена адреса складу постачальника (ТОВ «Промисловий регіон») - м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 2.
Згідно Специфікації №6 від 24.09.2014р. до договору поставки №201370 від 13.09.2013р. ПП «НВФ «Кароліна» (Постачальник), в порядку та на умовах визначених Договором, зобов'язується передати у власність ВАТ «Мелітопольгаз» (Покупець) трубу ф273х8 ізольовану в кількості 34,19 м.
ПП «НВФ «Кароліна» виконало свої зобов'язання та 02.10.2014р. передало зазначену трубу ВАТ «Мелітопольгаз».
При цьому заізольовану трубу ТОВ «Сіон-Юкрейн» завантажувало вже безпосередньо на транспорт ВАТ «Мелітопольгаз». Вказане підтверджується видатковою накладною №346 від 02.10.2016 р. та товарно-транспортною накладною № Р34 від 02.10.2014р., де місцем завантаження вказано адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Юнатів, 12 (адреса виробничих потужностей, де проводилась ізоляція труби). Пунктом розвантаження, згідно вказаної ТТН - м. Мелітополь, вул. Чкалова, 47-а (адреса місцезнаходження ВАТ «Мелітопольгаз»).
Щодо взаємовідносин між ПП «НВФ «Кароліна» та ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал» судом встановлено, що між цими підприємствами було укладено договір поставки № 0910-14 від 09.10.2014р.
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал» (Постачальник) зобовязується передати у власність ПП «НВФ «Кароліна» (Покупець) металопродукцію, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити товар в порядку і на умовах передбачених договором. Умови поставки: СРТ - м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, 12а.
На виконання умов цього договору ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал» передало позивачу товар, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000008 від 13.11.2014р., сертифікатами якості №6029 від 12.11.2014.
Перевезення товару відбувалось за рахунок ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал», що підтверджується ТТН №101114 від 10.11.2014р., згідно з якою пункт розвантаження: м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, 12а (адреса складу ПП «НВФ «Кароліна»).
ПП «НВФ «Кароліна» в повному обсязі розрахувалось із ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал» за поставлений товар, що підтверджується банківськими виписками.
Придбаний у ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал» товар позивач реалізував ПАТ «МК «Азовсталь» відповідно до договору №089ЛМ-319/110 від 30.01.2014р.
17.11.2014р. ПП «НВФ «Кароліна» поставило ПАТ «МК «Азовсталь» поковку в кількості 6,89 т., що підтверджується видатковою накладною № 406 від 17.11.2014 р., актом приймання-передачі ТМЦ №406 від 17.11.2014р., рахунком№281 від 17.11.2014р.
Перевезення товару відбувалось транспортом ПАТ «МК «Азовсталь», місце завантаження товару: м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, 12а (адреса складу ПП «НВФ «Кароліна»), пункт розвантаження: м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1 (адреса місцезнаходження ПАТ «МК «Азовсталь»). Вказані обставини підтверджуються товарно-транспортною накладною № Р406 від 17.11.2014р., копія якої наявна в матеріалах справи.
Судом також встановлено, що між ПП «НВФ «Кароліна» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» було укладено договір поставки №042-14 від 01.08.2014р.
Відповідно до умов цього договору ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» (Постачальник) зобов'язується передати у власність ПП «НВФ «Кароліна» (Покупець) металопродукцію, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку і на умовах передбачених Договором.
Згідно Специфікації № 3 до договору Постачальник поставляє Покупцю товар-трубу 108x6 в кількості 1,61т.
На виконання умов Договору ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» 13.05.2015р. поставило ПП «НВФ «Кароліна» товар - трубу по ТУ 14-3-460 ст. 20 ф108х6 мм, в кількості 1,610 т.
Вказані обставини підтверджуються видатковою накладною №ТК-0000051 від 13.05.2015 р., актом приймання-передачі ТМЦ №ТК-0000051 від 13.05.2015р., рахунком-фактурою №ТК-0000062 від 28.04.2015р., сертифікатом якості від 27.02.2013 р., банківською випискою.
Товар придбаний у ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» в подальшому ПП «НВФ «Кароліна» реалізувало ПАТ «МК «Азовсталь» відповідно до договору №089ЛМ-319/110 від 30.01.2014р.
Згідно зі Специфікацією №17 від 08.04.2015р. до договору № 089ЛМ-319/110 від 30.01.2014р. серед іншої металопродукції, позивач зобов'язався поставити ПАТ «МК «Азовсталь» і трубу 108х6Ст.20 в кількості 1,62т.
ПП «НВФ «Кароліна» виконало свої зобов'язання та 14.05.2015р. передало зазначену трубу ПАТ «МК «Азовсталь».
Як пояснив представник позивача, трубу ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» завантажувало вже безпосередньо на транспорт ПАТ «МК «Азовсталь».
Вказане підтверджується актом приймання-передачі товару №ТК-0000051 від 13.05.2015 р., в якому зазначено, що ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» передає ПП «НВФ «Кароліна» металопродукцію за місцем відвантаження за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників 45а, в автомобіль НОМЕР_1, н/п АЕ6537ХО, водій ОСОБА_4
Аналогічні дані про адресу відвантаження, дані про автомобіль та про водія зазначені і в документах, які підтверджують факт поставки металопродукції від ПП «НВФ «Кароліна» до ПАТ «МК «Азовсталь» за договором № 089ЛМ-319/110 від 30.01.2014 р.: видаткова накладна № 79 від 14.05.2015 р., товарно-транспортна накладна № Р79 від 14.05.2015р. Пункт розвантаження: м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1 (адреса місцезнаходження ПАТ «МК «Азовсталь»).
Суми податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого позивачем за господарськими операціями з ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал», ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» також підтверджуються укладеними між сторонами договорами, видатковими накладними, податковими накладними, розрахунковими документами про перерахування коштів контрагентам-постачальникам.
При цьому, податкові накладні оформлені з дотриманням вимог ст.201 Податкового кодексу України та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що відповідачем не заперечується.
Таким чином, факт здійснення реальної господарської операції між позивачем та ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал», ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у звязку із здійсненням оплати за отриманий товар.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності зазначених підприємств, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб позивача за ухилення від сплати податків або за інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених позивачем з ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія-Метал», ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
Щодо посилань відповідача на отриману від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкову інформацію відносно ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія», відповідно до якої не можливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій зазначеними підприємствами через відсутність у них власних основних засобів, складських приміщень, транспортних та торгівельних обладнань для здійснення господарської діяльності, а також відносно доводів відповідача про те, що документи фінансово-господарської діяльності мають завідомо неправдиву інформацію та про неможливість дослідити ланцюг постачання послуг/товару від ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія», суд зазначає наступне.
Як зазначено в акті перевірки позивача, використана відповідачем податкова інформація не є інформацією, отриманою з актів перевірок ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія», або зустрічних звірок цих підприємств, оскільки інші податкові інспекції фактично не перевіряли та не досліджували первинну документації вказаних підприємств, так як обсяг їх доходів менше 20 мільйонів гривень, заявки на проведення перевірки вони не надавали, а дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення таких перевірок відсутній, у звязку із чим їх провести неможливо.
Отже, стверджувати про те, що така податкова інформація спростовує реальність господарських операцій позивача з вищеозначеними контрагентами неможливо, тому що первинна документація з цього приводу контролюючими органами не перевірялася.
Водночас, навіть у разі якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування податку на додану вартість за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані товари і послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обовязку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Як на час укладення угод між позивачем та його означеним вище контрагентом, так і на час їх виконання, вказані субєкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були платниками податку на додану вартість, що відповідачем не заперечується.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковим накладними, виписаними його контрагентами ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Укрспеціндустрія - метал» та ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» в ході виконання реальних господарських операцій.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1378,00грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Кароліна» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5