Справа № 2а-7695/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 серпня 2011 року 13:41 № 2а-7695/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б. , суддів Аблова Є.В. Качура І.А. при секретарі судового засідання Савчук Г. П. вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Генеральний Прокурор України ОСОБА_2
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто)

від відповідача: ОСОБА_3, дов. №05/2/2-261-10 від16.12.2010 р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 02.08.2011 року о 16 год. 34 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генерального прокурора України ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_2; зобовязати Генерального прокурора України ОСОБА_2 перевірити скаргу ОСОБА_1 від 12.04.2011 р. стосовно ОСОБА_4, письмово повідомити про результат перевірки скарги і суть прийнятого рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розглянув звернення позивача та не повідомив про результат розгляду письмово, чим порушив Конституцію України, Закони України Про звернення громадян.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю з підстав їх необґрунтованості та безпідставності, зазначивши, що за результатами перевірки доводів скарг у тому числі від 12.04.2011 р. листом №06/1/1-6457-03 від 25.05.2011 р. позивачу надана відповідь за підписом начальника управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5

В судовому засіданні представник Відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.04.2011 р. звертався до Генеральної прокуратури України із скаргою щодо протиправних дій і бездіяльності начальника Управління розгляду звернення та прийому громадян ОСОБА_4

Заступником начальника управління нагляду за розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури Генеральної прокуратури України листом від 25.05.2011 року №06/1/1-6457-03 повідомлено позивача, що за його скаргою 05.11.2010 р. Печерським районним судом м. Києва скасовано постанову прокуратури Печерського району м. Києва від 20.09.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб КАБ «Денді», АКБ «Правекс-Банк», ОГ «Товариство захисту громадян вкладників КАБ «Денді», ГУ Національного банку України по м. Києву і Київської області.

Апеляційним судом м. Києва 08.12.2010 рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Крім того, за попереднім зверненням Позивача прокуратурою Печерського району м. Києва 30.03.2010 р. порушено кримінальну справу за фактом підроблення договорів переведення боргу від КАБ «Денді»дебіторів банку ТОВ СУІП «Колір»та ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, яку направлено для організації досудового слідства до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Стан досудового слідства у вказаній кримінальній справі заслухано на оперативній нараді у прокуратурі м. Києва.

Стосовно працівника міліції, який допустив порушення при розслідуванні кримінальної справи порушено дисциплінарне провадження та йому оголошено догану.

Крім того, Позивача було проінформовано, що прокуратурою Шевченківського району м. Києва винесено постанову про відмову в порушені кримінальної справи стосовно суддів Демидової А.М. та Капацин Н.В. Із зазначеними постановами погодилась прокуратура м. Києва, у звязку з чим для обґрунтованості процесуальних рішень відмовні матеріали витребувано до Генеральної прокуратури України.

Також позивачу повідомлено, що постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2010 року та 20.12.2010 року залишено без змін Київським апеляційним адміністративним судом щодо надання обґрунтованих відповідей на звернення від 02.04.2010 року та 21.06.2010 року Генеральною прокуратурою України оскаржено в касаційному порядку та поставлено питання про зупинення їх виконання.

Таким чином, звернення позивача було розглянуто, за наслідками розгляду вказаного звернення позивачу надані відповіді. Зазначеним спростовуються твердження позивача про бездіяльність відповідача.

Статтею 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України, наданого їм Конституцією України, права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюється Законом України Про звернення громадян від 02.10.1996р. № 393/96-ВР ( далі Закон України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною першою ст. 7 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Частиною другою та третьою ст. 8 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР визначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 1 та 2 ст. 20 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Відповідно до статті 1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-XII (із змінами і доповненнями) (далі Закон України від 05.11.1991 року №1789-XII) прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Прокурор, відповідно до ст. 12 Закону України від 05.11.1991 року №1789-XII, розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Прокурор проводить особистий прийом громадян.

Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Після прийняття рішення по скарзі Генеральним прокурором України провадження по таких скаргах в органах прокуратури припиняється.

Згідно з п. 1.1 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 30.09.2005 року №53 (із змінами і доповненнями) (далі Регламент), організація, засади і порядок діяльності Генеральної прокуратури України визначаються Конституцією України, Законом України Про прокуратуру, іншими законодавчими актами, міжнародно-правовими договорами, наказами,інструкціями, розпорядженнями, вказівками Генерального прокурора України, Положеннями про структурні підрозділи, а також цим Регламентом.

Відповідно до п. 1.3 Регламенту, начальники структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, їх заступники є безпосередніми організаторами роботи у підрозділах.

Приймання, реєстрація, розгляд та проходження звернень і документів, відповідно до п. 6.1 Регламенту, здійснюється відповідно до Інструкції з діловодства в органах прокуратури України та цього Регламенту.

Звернення, що надійшли до Генеральної прокуратури, після реєстрації у секретаріаті (проставлення штампа з датою надходження і реєстраційного номера) передаються до управління розгляду з звернень та прийому громадян. Працівники цього відділу вивчають звернення та визначають структурний підрозділ Генеральної прокуратури України, до компетенції якого належить вирішення питань, викладених у зверненні, після чого повертають їх до секретаріату для подальшого спрямування.

Вхідна кореспонденція подається секретаріатом і управлінням розгляду звернень та прийому громадян на розгляд керівництву Генеральної прокуратури України двічі на день відповідно до розподілу обовязків.

Заступниками Генерального прокурора України, відповідно до п. 6.7 Регламенту, підписуються документи відповідно до їх компетенції та ті, що ними розглядались, а також відповіді на звернення і листи народних депутатів України.

Керівниками самостійних структурних підрозділів (виконувачами обовязків) підписуються документи, згідно з п. 6.8 Регламенту, крім інших, відповіді про відхилення первинних звернень громадян (тих, які вперше по суті вирішуються в Генеральній прокуратурі України і по яких раніше відповіді давалися за підписом прокурорів обласного рівня).

Абзацом третім пункту 6.10 Регламенту визначено, що прокурори управлінь і відділів підписують документи за письмовою вказівкою начальника управління або відділу відповіді на задоволені звернення громадян, про розяснення їм вимог чинного законодавства, а також у випадках, коли провадження за зверненнями вже раніше припинено на підставі ст. 12 Закону України Про прокуратуру ( 1789-12 ).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури в Україні, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 28.12.2005 року №9 (із змінами і доповненнями) (далі Інструкція), цією Інструкцією встановлюється порядок розгляду і вирішення звернень громадян, службових та інших осіб, запитів і звернень народних депутатів України, депутатів місцевих рад, а також прийому громадян, службових та інших осіб у Генеральній прокуратурі України, прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокуратурах регіонів та Військово-Морських Сил України, міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокуратурах.

Пунктом 3.2 Інструкції визначено, що по кожному зверненню в прокуратурах усіх рівнів може бути виконана одна з таких дій: прийнято до розгляду; передано на вирішення до підпорядкованої прокуратури; направлено до іншого відомства; долучено до скарги, що раніше надійшла, або до матеріалів кримінальної справи.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції, порядок перевірки звернень, що забезпечує найбільш повний, оперативний і кваліфікований розгляд поставлених у них питань, визначається Генеральним прокурором України, його заступниками, начальниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України.

За підсумками вирішення звернень може бути прийнято, відповідно до п. 4.14 Інструкції, одне з таких рішень: задоволено, частково задоволене звернення, повторно задоволене, відхилено, розяснено.

З аналізу вищезазначених норм закону та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що, розглядаючи звернення позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України Про звернення громадян, Законом України Про прокуратуру, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання протиправною бездіяльності відповідача є безпідставними, необґрунтованим та такими, що задоволенню не підлягають.

Судом беруться до уваги приписи частини 2 статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки спір вирішений на користь субєкта владних повноважень, позовні вимоги про стягнення з відповідача субєкта владних повноважень, судових витрат, враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, ст. ст. 105, 128, 158-163 КАС України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий Суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

ОСОБА_7