Справа № 200/599/15-а
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А Справа № 200/599/15-а

Провадження № 6а/200/24/16

07 жовтня 2016 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

судді - Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Козлової Ю.С.,

за участю стягувача ОСОБА_1, представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 про зобовязання Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до УПФ України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням повного стажу та заробітної плати за 60 місяців, за період часу з червня 1988 року по серпень 1991 року, та сплатити пенсію за період часу, починаючи з 05 липня 2014 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року змінена у частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат, у іншій частині залишена в силі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2016 року, що винесена за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, замінено сторону у виконавчому провадженні з управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську.

03 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій прохає суд про наступне: «Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську (раніш управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням повного стажу та заробітної плати за 60 місяців за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року за основним місцем роботи (довідка № 990 від 03 листопада 2011 року) з додаванням заробітної плати за сумісництвом з червня 1988 року по серпень 1991 року без урахування періоду страхового стажу починаючи з 07.07.2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обшуку, та сплатити пенсію за період часу, починаючи з 05 липня 2014 року».

Підставами для цього вказав те, що посадові особи Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську не бажають виконувати судові рішення щодо перерахунку його пенсії, які ухвалені імям України. Так, він не згоден із відповіддю, що надана йому Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську від 27 липня 2016 року. В ухвалі про розяснення судового рішення, яку винесено Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за зверненням боржника, цей суд змінив зміст свого рішення від 18 листопада 2015 року, що є порушенням вимог ст. 170 КАС України. Не погодившись із розясненням, він оскаржив його до апеляційного суду. За наслідками розгляду його апеляції, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд прийшов до висновку про те, що ухвала про розяснення рішення суду призвела до зміни змісту прийнятого рішення і змінив ухвалу, виключивши із неї висновок суду першої інстанції щодо врахування під час перерахунку його пенсії періоду страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. Цю ухвалу апеляційного суду боржник не оскаржив.

Після відкриття виконавчого провадження боржник надіслав листа до відділу виконавчої служби про те, що рішення виконано добровільно, перерахунок пенсії здійснено. Однак, вважає, що ця відповідь і дії боржника не відповідають дійсності. Так, виконуючи рішення, він підмінив норми закону. Він застосував Закон України № 1058-ІV, тоді, як повинен був застосувати Закон України № 1788-ХІІ, у якому відсутня норма приплюсування до 60 місяців страхового стажу за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку. Виходячи з цього, прохає викласти рішення суду у тій редакції, яка, на його думку, дозволить йому отримати пенсію у тому розмірі, який відповідає вимогам чинного законодавства України.

У судовому засіданні стягувач свою скаргу підтримав, прохав задовольнити з наведених у ній підстав. Пояснення надав аналогічні тексту скарги. Пояснити, на яку норму чинного КАС України він посилається, прохаючи суд після розгляду спору по суті та винесення рішення, яке залишено в силі, змінити його, не зміг. Послався лише на те, що якщо раніше, при розясненні рішення представнику боржника, суд першої інстанції міг змінити своє рішення, що підтверджено ухвалою суду апеляційної інстанції, то він може і тепер, по його скарзі, для захисту його інтересів, які порушено стягувачем, що по суті абсолютно не виконав рішення, так як розмір його пенсії, після ухвалення судом рішення, практично не змінився, винести таку ухвалу, яка змусить боржника змінити розмір його пенсії.

Представник боржника вважала, що скарга не підлягає задоволенню. Пояснила, що іншого розміру пенсії, ніж той, який, після ухвалення судом рішення та його виконання Пенсійним фондом України, є на цей час, бути не може. Стягувач не може зрозуміти того, що розмір його пенсії напряму залежить від розміру тих коштів, які ним, як приватним підприємцем, сплачено до Пенсійного фонду України. Працюючи приватним підприємцем, він сплачував мінімальні кошти зі своєї підприємницької діяльності до державних структур, у тому числі і до Пенсійного фонду України, але бажає отримати пенсію у більшому розмірі, ніж той, який він може отримати на підставі сплачених ним внесків до Пенсійного фонду України. Крім того, і при первинному нарахуванні пенсії, і при перерахунку пенсії на підставі рішення суду, працівниками Пенсійного фонду застосовано ті норми чинного законодавства і ті закони, які і повинні бути застосовані. Також, з тих підстав, що суд першої інстанції не може змінювати винесене ним же рішення, тому що таке право мають лише суди наступних інстанції, прохала відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення стягувача та представника боржника, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ст.ст. 198, 223, 242 КАС України, право на зміну рішення, прийнятого судом першої інстанції, мають суди апеляційної, касаційної інстанцій та Верховний Суд України. Через те, що у своїй скарзі, стягувач прохає суд змінити рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, чого суд першої інстанції зробити не може, у задоволенні звернення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-9, 17, 157, 165, 244-2, 198, 223, 242 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п'яти днів зо дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили протягом пяти днів зо дня її проголошення чи протягом пяти днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, що не брали участі у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Повний текст ухвали буде виготовлено у строк до 11 жовтня 2016 року.

Суддя І. Ю. Литвиненко