Справа № 310/2634/16-а (2-а/310/564/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2016 рокусправа № 310/2634/16-а (2-а/310/564/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Майстренко Н.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2016 року у справі №310/2634/16-а (2а/310/564/16) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Шахтарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

14 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення з призначення пенсії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію з дати його звернення - 14.07.2014 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач 14.07.2014 року подав до органів Шахтарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України документи та заяву про призначення пенсії. Однак, йому в порушення вимог Закону не було призначено пенсію протягом 10 днів з дня надходження заяви, пенсію позивачу не призначено до цього часу. Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо надання відповіді чому пенсію йому не було призначено своєчасно, листом від 25.03.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало позивачу відповідь, що пенсія йому не призначена з незрозумілих підстав.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що у зв'язку з проведенням на території Донецької області АТО Шахтарське об'єднане управління ПФУ тимчасово не працює, всупереч вимогам Постанови КМУ від 07.11.2014 року №595 «деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» посадові особи Шахтарського об'єднаного управління ПФУ відмовились від виконання своїх посадових обов'язків, не переїхали на територію України, не передали документи та печатки, звільнились та працюють на тимчасово окупованій території. Відповідно до Закону позивач, як особа, яка перебуває на території, на якій тимчасово не виконують повноваження органи державної влади України, має право звернутись до будь-якого управління ПФУ за призначенням пенсії у відповідності до Закону. Однак, позивач не звертався за призначенням пенсії ні до відповідача 1 ні до інших органів пенсійного фонду, які діють на території України, у зв'язку з чим, не набув права на призначення пенсії у відповідності до вимог Закону.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Шахтарського об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява зареєстрована в електронній формі 10 за №2768 від 14.07.2014 року.

У зв'язку з тим, що пенсію позивачу призначено не було, ОСОБА_3 через свого представника 10 березня 2016 року звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області із запитом на отримання інформації про призначення пенсії позивачеві за його заявою від 14.07.2014 року, в разі, якщо така пенсія не призначена просив повідомити причин не здійснення призначення пенсії.

25 березня 2016 року Головне управління ПФУ в Донецькій області листом за №3381/02-1 повідомило позивача в особі його представника, що ОСОБА_3 згідно бази одержувачів пенсії не значиться одержувачем пенсії, позивачу роз'яснено його права на звернення до будь-якого територіального управління ПФУ на території України за призначенням пенсії у визначеному законом порядку,

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не призначення йому пенсії на його заяву від 14.07.2014 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з проведення АТО на території, зокрема м. Шахтарськ органи державної влади України на вказаній території тимчасово не виконують покладені на них обов'язки, відтак призначення пенсії позивачу є неможливим без звернення за призначенням пенсії до будь-якого територіального управління та відкриття поточного рахунку в відділенні Ощадного банку України на території підконтрольній українській владі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Згідно із ч.1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За змістом ст. 40-42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальний орган після отримання від особи документів та заяви для призначення пенсії, перевіряє наявність трудового стажу, факт сплати особою страхових внесків у відповідності до вимог законодавства, визначає індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, страхового стажу для призначення пенсії у розмірі згідно вимог законодавства.

У відповідності до ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що саме по собі досягнення певного віку, або інших умов призначення пенсії, так само і факт подання до територіального органу ПФУ заяви про її призначення не є обставиною, що безумовно свідчить про достатність підстав для призначення пенсії.

Так, згідно пп. 4.2, 4.3 п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правляння Пенсійного фонду України від 25.11.2015 року №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, системний аналіз норм права свідчить про те, що з моменту подання до територіального органу заяви про призначення пенсії та відповідних документів, саме територіальний орган ПФУ, який прийняв заяву, зобов'язаний був протягом визначеного часу здійснити низку дій з приводу перевірки поданих документів та заяви на їх відповідність вимогам пенсійного законодавства, визначення наявності підстав, викладених в заяві, вжиття заходів щодо перевірки фактів сплати страхових внесків страховиками, і вже після вчинення вказаних дій територіальний орган до якого подано заяву приймає рішення про можливість призначення пенсії або відмовляє у її призначенні.

Встановлені обставини справи свідчать, що 14 липня 2014 року позивач звернувся до Шахтарського об'єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії, однак під час активних бойових дій у ході проведення антитерористичної операції 31.07.2014 року від пожежі при попаданні вибухового предмету в будівлю, в якій знаходилось управління були знищені матеріальні цінності та документація управління, у тому числі первинні документи та оригінали трудової книжки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надані для призначення пенсії.

Тобто, підставою, що унеможливила вирішення питання щодо призначення пенсії позивачу у визначений Законом строк слугувало саме проведення АТО на території міста Шахтарськ, та знищення внаслідок пожежі документів, поданих позивач для призначення пенсії.

У відповідності до абз. 1 ст. 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, вказаний Указ набрав чинність з дати його публікації, а саме з 14.04.2014 року.

Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначено, що з часу початку проведення АТО в місті Шахтарськ Донецької області триває активна фаза проведення антитерористичних дій, територія перебуває під контролем терористів.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку,що фактично по заяві позивача від 14.07.2014 року не було проведено дій визначених Законом як обов'язкових для вирішення питання про призначення пенсії у зв'язку з обставинами непереборної сили, такими як проведення АТО, які унеможливили їх здійснення у визначений пенсійним законодавством 10-денний термін.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача з приводу того, що відповідач 1 - Головне управління ПФУ в Донецькій області зобов'язаний був здійснити призначення пенсії замість територіального управління ПФУ до якого позивачем подавалась заява, відтак саме відповідач 1 має призначити пенсію позивачу по його заяві від 14.07.2014 року.

Так, у відповідності до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою Правління ПФУ від 22.12.2014 року, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

В свою чергу, саме управління Фонду (територіальне управління) призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Отже, в своїй діяльності з приводу, зокрема, призначення та виплати пенсії територіальне управління Фонду діє самостійне в межах повноважень, визначених Законами та Конституцією України. В свою чергу, територіальне управління Фонду підпорядковане головному управлінню в області, Управлінню Пенсійного фонду України, які разом становлять систему пенсійних органів, в сфері здійснення своїх розпорядчих та внутрішньо-службових функцій як окремі ланки пенсійної системи.

Вказане свідчить, що територіальні органи Фонду хоча і підпорядковані вищестоящим пенсійним органом але діють автономно, зокрема при вирішенні питання про призначення та виплати пенсії, при цьому головні управління Фонду є органами, які у визначеному Законом порядку мають право на здійснення перевірки діяльності територіального органу, зокрема на підставі адміністративного оскарження рішення ПФУ, якого в межах даних спірних відносин не відбулось.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки позивач звернувся до Шахтарського об'єднаного УПФУ із заявою про призначення пенсії, саме цей орган зобов'язаний був, за відсутності обставин проведення АТО та подальшого знищення документів від пожежі, здійснити дії по вирішенню питання про призначення пенсії позивачу в межах власної дискреції, в свою чергу відповідач 1 не набув обов'язку щодо призначення пенсії позивачу за його заявою від 14.07.2014 року, та не здійснював протиправної бездіяльності, яка порушувала б права та законні інтереси позивача.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та зобов'язання його призначити позивачу пенсію у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Водночас, факт знищення документів позивача та не вирішення питання про призначення йому пенсії у зв'язку з проведенням на території міста АТО не є підставою для автоматичного призначення пенсії позивачу з огляду лише на факт подання ним відповідної заяви в липні 2014 року, суд зазначає, що у відповідності до чинного пенсійного законодавства, позивач має право на звернення до органів ПФУ на території підконтрольній Україні за призначенням пенсії та поданням відповідних документів, як особа, що перебуває на території, на якій тимчасово не працюють органи державної влади України.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2016 року у справі №310/2634/16-а (2а/310/564/16) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко