Справа № 537/3605/16-а
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/3605/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2016 р.Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

адвоката Оловяненко О.Ю.,

відповідача Бойкової А.Ю.,

представника відповідача Тимошенко О.О. , Щепілова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду у місті Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці лейтенатнту поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить винести рішення, яким скасувати постанову серія ДР1 №118148 від 11.07.2016р. лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни від 11.07.201 6року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП. Однак, він не погоджується з наявністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, вимушений оскаржити вищевказану постанову до суду.

Так, в постанові серія ДР1 №118148 від 11.07.2016р. вказано, що 11.07.2016 року о 01 год. 00 хв. в м.Кременчуці по пров. Правобережному в напрямку вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 115 керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим Д.Н.З. в темну пору, чим порушив п.30.2 ПДР України Вважає , що поліцейській не мав права скласти на нього протокол.

В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі,пояснили, що не вчиняли даного правопорушення, вина ОСОБА_1 не доказана, він не керував транспортним засобом, йому його права не зачитувалися, порушено право на ознайомлення з доказами, не забезпечено право на захист, прохали суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно 11.07.2016року ним був зупинений заявник, який керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим Д.Н.З. в темну пору. Прохав суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник третьої особи Управління патрульної служби у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції з позовом не погодився, прохав суд відмовити в задоволенні заяви.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, встановив наступне:

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9. ПДР України).

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2016 року інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бойковою Анною Юріївною винесено постанову серії ДР № 118148 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, о 01 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом MERSEDESBENZVITO, НЗ НОМЕР_1, у м. Кременчуці по пров. Правобережному в напрямку вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 115, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п.п. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, що неосвітлений (у темну пору доби).

Згідно з п.п. «а» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Позивач керував транспортним засобомMERSEDESBENZVITO, НЗ НОМЕР_1, з неосвітленим номерним знаком. Отже, у інспектора поліції були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови встановлено, що 11.07.2016 року о 01 год. 00 хв. в м.Кременчуці по пров. Правобережному в напрямку вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 115 ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим Д.Н.З. в темну пору., чим порушив п.30.2 ПДР України, чим допустив порушення Правил дорожнього руху. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9. ПДР України).

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

11.07.2016 року інспектором роти № 2 Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бойковою Анною Юріївною винесено постанову серії ДР № 118148 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, о 01 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом MERSEDESBENZVITO, НЗ НОМЕР_1, у м. Кременчуці по пров. Правобережному в напрямку вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 115, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно з п.п. «а» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Позивач керував транспортним засобомMERSEDES BENZ VITO, НЗ НОМЕР_1, з неосвітленим номерним знаком. Отже, у інспектора поліції були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нагрудною камерою патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлене адміністративне правопорушення зафіксовано, що позивач дійсно керував транспортним засобом та знаходився на сидінні водія. Номерний знак на транспортному засобі дійсно був неосвітлений.

Позивачу повідомлено про причину зупинки, після чого він пояснив, що їде на місце ремонту, а потім всупереч наданих поясненням повідомив, що не ввімкнув освітлення номерного знаку перед виїздом. Отже, позивач на місці складання постанови про адміністративне правопорушення надавав суперечливі пояснення про причину правопорушення, але такі пояснення жодним чином не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Позивач не заперечував, що керував транспортним засобом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, очевидними є правомірність зупинки правопорушника та факт керування саме позивачем транспортним засобом MERSEDES BENZ VITO, НЗ НОМЕР_1.

Позивачу роз'яснені його права, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери, а також копія зворотної сторони постанови серії ДР № 118148, на якій надруковано положення вказаних статей КУпАП, а також ст. 63 Конституції України.

Враховуючи пояснення Управління, які викладені в запереченні та копії відеозапису, додані до заперечень, позивач як в письмових поясненнях, так і в адміністративному позові надає неправдиві відомості, а саме: вказує, що не керував транспортним засобом, а водій цього транспортного засобу зник у невідомому напрямку. При цьому ні в поясненнях, ні в адміністративному позові не вказано, яка саме особа керувала транспортним засобом позивача, що підтверджує факт надання позивачем до суду неправдивих відомостей з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Інспектором роти № 2 батальйону Управління лейтенантом поліції Бойковою А.Ю. правомірно зупинено транспортний засіб позивача та правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яке вчинене саме позивачем.

Згідно п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015р. № 1395, яка є спеціальним підзаконним нормативно правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП виноситься без складання протоколу.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною шостою статті 121КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП, надано працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Справа про адміністративне правопорушення, як визначено в ч. 1 ст. 276 КУпАП, розглядається за місцем його вчинення.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VІІІ, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційним судом України 26 травня 2015 року по справі № 25-рп/2015, на яке посилається позивач, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено зокрема до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КупАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зважаючи, на те, що водій транспортного засобу MERSEDES BENZ VITO, НЗ НОМЕР_1, у м. Кременчуці по пров. Правобережному в напрямку вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 115, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бойкова А.Ю., не порушила процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяла в межах наданих законом повноважень, мала право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову ДР № 118148 від 11.07.2016 року. Вказана постанова винесена саме за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого визначено ч. 1 ст. 9 КУпАП з метою виховання позивача, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1ст.293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, - залишає постанову без змін, а скаргу або протест без задоволення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,160,161,163 КАС України, ст.ст.256,268,288,293 КУпАП, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни, третя особа Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі в судовому розгляді - в цей же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24.10.2016 року.