Справа № 296/8050/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Анциборенко Н.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" жовтня 2016 р. Справа № 296/8050/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "03" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання нечинним висновку ,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання нечинним висновку Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради №2017/13 від 16.08.2011 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З цією ухвалою суду першої інстанції позивач не погодився, оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2016 року, ухвалити рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_3 не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України. При цьому суд першої інстанції послався на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3.

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи суперечливість наведених висновків суду першої інстанції та їх невідповідність судовій практиці, що склалась щодо даної категорії справ, вважає передчасним прийняте ним рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивачів до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у справі, що розглядається, стосується правомірності прийняття підпорядкованим відповідачу органом висновку щодо можливості надання позивачу земельної ділянки по вул. Малікова,6 у м.Житомирі у власність для будівництва гаража.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні норм права, які регулюють питання підвідомчості справ про надання земельних ділянок. Так, у постанові від 26 січня 2016 року (справа № 21-3367а15) ВСУ дійшов висновку про те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок в оренду, у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція була висловлена також і у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року та 4 листопада 2015 року та 26 січня 2016 року (справи №№ 21-493а14, 21-3296а15,2а-10699/11/2670 відповідно).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що суб'єктом владних повноважень прийнято рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду, у власність (тобто винесено ненормативний акт, який вичерпує свою дію після його реалізації) третім особам.

Наявність вищевказаних обставин суд першої інстанції не перевірив, необхідних доказів не витребував, тому дійшов передчасного висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суперечить приписам процесуального Закону, тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "03" жовтня 2016 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу: Виконавчий комітет Житомирської міської ради майдан С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,10014