Справа № 2-а-61/11
Суддя: Панчук А. І.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №2-а-61/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 року

м. Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

судді Панчука А.І.

при секретарі Волковій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Роздільнянської зайонної державної адміністрації Одеської області про визнаня дій протиправними та стягнення -едоплаченої разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до правління праці і соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2009 рік .

В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні пояснив, що він є учасником бойових дій відповідно до частини 5 ст. 12 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального :зхисту" держава повинна йому виплачувати щорічно до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі -"яти мінімальних пенсій за віком.

Посилаючись на дані обставини, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по виплатам, виходячи з мінімальної пенсії за віком з урахуванням індексу інфляції в сумі 4475 грн.

Відповідач по справі Управління праці та соціального захисту населення Роздільнянської .^держадміністрації е наданих суду письмових запереченнях позов не визнали .

Заперечуючи проти позову в письмових запереченнях вказували на те, що грошова допомога ОСОБА_2, як учаснику бойових дій, передбачена ч.5 ст.12. Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551 -XII виплачувалась в межах бюджетних надходжень.

Сторони в судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справ без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суд вважає, що в адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій , проходив військову службу в Республіці Афганістан і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - . часників бойових дій.

Його право підтверджується посвідченням серії АБ №281844, виданим 12 березня 1997 року.

Відповідно до 4.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 2.2.10.1993 року №3551 -XII зі змінами , щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

У період, який заявлені вимоги про стягнення виплат, розмір мінімальної пенсії за віком був -аким: в 2006 році - 359 грн (Закон України «Про державний бюджет на 2006 рік) 2007 році - 405 грн Закон України «Про державний бюджет на 2007 рік», в 2008 році - 481 грн (Закон України «Про державний бюджет на 2008 рік»), в 2009 році - 544 грн (Закон Про державний бюджет на 2009 рік).

Однак , не дивлячись на те, що порядок виплати щорічної грошової допомоги учасникам тойоїзих дій, її розмір були встановлені ч.5 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту", якими визначено, що розмір грошової допомоги, яка виплачуєтьо особам, на яких поширюється дія цього закону, щорічно до 5 травня, визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Розміри виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2008р. встановлено постановою Кабінету міністрів України від 12.03.2008р. №183 "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2008р. відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до вказаної вище постанови КМУ від 12.03.2008р., розмір разової грошової допомог*- у 2008р. для учасників бойових дій становить 310 грн.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, зміни, внесені до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" згідно із Законом України "Про державний бюджет України; на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акті* України", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

А відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Аналізуючи вказані правові норми, можна зробити висновок про те, що Закон України "Пре державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України період з 01.01.2008р. до 21.05.2008р. був чинним і підлягав виконанню, а органи, уповноважені на здійснення цих виплат, у цей час діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаче*- Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня у 2008р. виплачена позивачу в квітні, тобто у відповідності до діючого на той час законодавства, в межах і на підстав якого діяв відповідач, а тому правові підстави для задоволення позову за вказаний період тако- відсутні.

Згідно із частиною 2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захисте- прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прає свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративнеє суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьом наполягає одна із сторін.

А у відповідності до частини 2 цієї ж процесуальної норми, якщо суд визнає причину пропущені-- строку звернення до адміністративного суду поважною, адміністративна справа розглядається вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позивач пропустив встановлений законом строк звернення до адміністративного суд. посилаючись при цьому як на підставу заявлених позовних вимог, на норми законодавства, які загальновідомими, у зв»язку з чим причину пропуску встановленого законом строку суд не може визнати поважною.

Оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість і безпідставність позовних вимог щод: періоду 2006-2008 роки, а тому суд вважає необхідним в цій частині адміністративного позое. відмовити не за пропуском строку звернення до адміністративного суду, а по суті.

Щодо виплати разової щорічної грошової допомоги до 5 травня позивачу в 2009р., суд приходить д: наступного.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік", розмір.- соціальних гарантій на 2009р., що визначаються залежно від прожиткового мінімум, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актам- Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України в постанові №211 від 18.03.2009р. "Про розміри разової грошове допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війн.- гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", встановив розм: вказаного виду соціальної допомоги учасникам бойових дій у розмірі 340 грн.

У відповідності до частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частими 4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Розмір цієї допомоги в значно меншому розмірі встановлювався Законами України „ Про Державний бюджет " на 2006-2009 роки і розпорядники бюджетних коштів її виплачували в межах бюджетних видатків на відповідний рік, а саме по 250 грн в 2006 році, 280 грн в 2007 році, 310 грн в 2008 році, 340 грн в 2009 році

Як учаснику бойових дій, позивачу виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в розмірах, встановлених законом України про Державний бюджет України і Постановами Кабінету міністрів України на відповідні роки з 2005р. по 2008р., а в 2009р. в розмірі 340 грн. у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 18.03.2009р. "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань".

Таким чином, судом встановлено, що в період з 2006 по 2007 рік в державі були наявні нормативно-правові акти (Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та відповідні закони про державний бюджет на відповідні роки), які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня члену сім»ї загиблого ветерана війни.

Отже, слід визначити, який із законів є пріоритетним та підлягав застосуванню в вказаний позивачем період.

Так, згідно ст.75 Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997р. №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив; "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини' 3 ст.150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов»язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах, суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином, дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірі, встановленому Законами України "Про державний бюджет України на 2006 рік", "Про державний бюджет України на 2007 рік", "Про державний бюджет України на 2008 рік", не можна визнати протиправними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту".

При цьому, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6- рп/2007, яким визнані неконституційними положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" про встановлення розмірів щорічної грошової допомоги, не можуть бути прийняті судом, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, рішення Конституційного Суду України має перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати пози органами праці та соціального захисту коштів, як пояснив сам позивач, в квітні відповідного р положення Законів України "Про державний бюджет України" або постанови Кабінету мініс України на відповідний рік були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України, орі державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лини підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується виплати щорічної разової грошової до 5 травня у 2008р., суд приходить наступного.

Так, Законом України № 107-УІ "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесеннястатус

З огляду на зазначене, застосуванню підлягає Закон України "Про статус ветеранів війни, гара їх соціального захисту", як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу, порівняй Постановою КМУ №211 від 18.03.2009р., а тому позивач має право на отримання грошової допом- в розмірі, встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальні захисту" - п»ять мінімальних пенсій за віком (з врахуванням виплаченої частини в сумі 340 грн.)

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правила/і передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхуванн іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розм немає, у зв*язку з чим суд вважає необхідним в даних спірних правовідносинах при нарахуваї щорічної разової грошової допомоги позивачу за 2009р. застосовувати саме частину 1 ст.28 вказане вище Закону.

Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, як зазнач Європейський Суд з прав людини в рішенні від 08.11.2005р. у справі Кечко проти України, заява N91 1 34/00, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбаво вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбач; виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади - можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Згідно з п.26 даного Рішення, Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільї органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання сво зобов»язань. Саме, приймаючи Закони України про Державні бюджети України на відповідні рок. держава, в особі Верховної Ради, в межах повноважень, передбачених ст.95 Конституції Україн. визначає видатки на загальносуспільні потреби, розмір та їх цільове спрямування.

При цьому суд вважає, що прийняття Верховною Радою законів про Державний бюджет Украяне залежить від дій, волевиявлення відповідних Управлінь праці та соціального захисту населення Міністерства фінансів України та Державного казначейства України, тобто органів, які є виконавця .. вказаних законів і прийняття яких знаходиться поза межами їх повноважень.

Тому суд вважає, що підстав для визнання дій відповідача щодо виплати даної допомог.- неправомірними не має і в цій частині також належить відмовити в задоволенні позову.

Судовий збір по справі складає 3,40 грн, який сплачено позивачем при зверненні до суду .

На підставі ст..22 Конституції України, ст.. 2,12, 14,1 7 Закону України „Про статус ветеранів війн.- гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551, ст.28 Закону України "Пр: загальнообов»язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 9, 11, 160-163, 167, 186, 254 КА І України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захист, населення Роздільнянської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої разове щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Роздільнянської районно' державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 суму 2280 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.І. Панчук