Справа № 812/483/16
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року справа №812/483/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі № 812/483/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" (далі - ПАТ "Луганськтепловоз") звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби (далі - Інспекція), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 січня 2014 року ПАТ "Луганськтепловоз" подав до Інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року, в якій у рядку 23 та у додатках №3 та №4 до декларації визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 53943037,00 грн.

У період з 07.02.2014 по 17.02.2014 відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за грудень 2013 року, результати якої оформив актом від 18.02.2014 № 16/28-05-47/05763797.

Перевіркою встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2013 року на 53943037,00 грн.

У зв'язку з незгодою з висновками Акту, позивачем 27.02.2014 подані на нього заперечення № 866-126.

Надалі, позивачем від Інспекції отримано відповідь про розгляд заперечень № 2868/28-05-47-01-01 від 11.03.2014, відповідно до якої висновки Акту переглянуті та підтверджено суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 53943037,00 грн.

В даному випадку вбачається, що контролюючий орган за результатами перевірки визнав право підприємства позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ і підтвердив достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми, проте не подав у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У зв'язку з протиправною бездіяльністю відповідача, що полягали у невиконанні обов'язку щодо формування та направлення протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування, порушене право та законні інтереси позивача мають бути відновленими.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі, внаслідок чого, визнано протиправною бездіяльність Інспекції щодо не подання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" податку на додану вартість за грудень 2013 року, зобов'язано Інспекцію подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновок про відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн.

Постанова суду першої інстанції вмотивована тим, що контролюючий орган, повинен був керуватися Податковим кодексом України, а тому бездіяльність відповідача, щодо ненадання протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року, є протиправною.

Крім того, для усунення наслідків порушених відповідачем прав позивача, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги в частині зобов'язання Інспекції подати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" заборгованості з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом наведено, що ПАТ "Луганськтепловоз" до Інспекції подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року від 18.01.2014, відповідно до якої сума, яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України дорівнює 53943037,00 грн.

Податковим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року. Результати якої оформлено актом від 18.02.2014 № 16/28-05-47/05763797. Після розгляду заперечень позивача на акт перевірки дійсно рішенням від 11.03.2014 № 2868/28-05-47-01-01 підтверджено право ПАТ "Луганськтепловоз" на бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн. Однак питання повернення Позивачу суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року розглядалося контролюючим органом, коли на території м. Луганську загострилась соціально-політична ситуація. Після захоплення будівлі Інспекції втрачено всі документи, які підтверджували право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ. У зв'язку з вказаними форс-мажорними обставинами та через відсутність необхідних документів питання щодо складання висновку на бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн. не вирішувалось. Вважає, що через наявність форс-мажорних обставин відсутня протиправна бездіяльності Інспекції. Повторно, з вимогою повернути суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за грудень 2013 року ПАТ "Луганськтепловоз" до відповідача не зверталось, будь яких повідомлень або листів про заявлену суму бюджетного відшкодування не надсилало.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" зареєстровано в якості юридичної особи (і.к. 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Т. 1 а.с. 9-10).

Позивач є платником податку на додану вартість на загальних умовах, що підтверджується витягом № 027 з реєстру платників податку на додану вартість (Т.1 а.с.9), перебуває на податковому обліку як платник податків у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (Т.1 а. с. 11).

ПАТ "Луганськтепловоз" 18 січня 2014 року подано до Інспекції подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року, у рядку 23.1 якої визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 53943037,00 грн., разом зі заявою про повернення бюджетного відшкодування, розрахунком суми бюджетного відшкодування, розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів та довідкою (Додаток 2) (Т 1 а.с.47-81).

Інспекцією, у період з 07.02.2014 по 17.02.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за листопад, грудень 2013 року, результати якої оформив актом № 16/28-05-47/05763797 від 18.02.2014 (Т. 1 а. с. 14-29) та встановлено такі порушення:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ПАТ "Луганськтепловоз" завищено суму від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту всього 2471978,00 грн., в т.ч. за листопад 2013 року на 1025382,00 грн., за грудень 2013 р на 1446596,00 грн.

- п. 200.1, абз. а) п. 200.4 ст. 200 ПК України, ПАТ "Луганськтепловоз" завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ всього на 101457583 грн., в т. ч. за листопад 2013 року на 47514546,00 грн., за грудень 2013 року в сумі 53943037,00 грн.

Не погодившись з висновками Акту документальної позапланової виїзної перевірки від 18.02.2014 № 16/28-05-47/05763797, позивачем подано заперечення № 866-126 від 27.02.2014 (Т. 1 а. с. 30-32).

Інспекція за результатами розгляду заперечень ПАТ "Луганськтепловоз" прийнято рішення про їх часткове задоволення в частині:

- підтвердження суми від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту всього на 1608522,00 грн., в т.ч. за листопад 2013 на 1025382,00 грн., за грудень 2013 року на 583140,00 грн.;

- підтвердження бюджетного відшкодування всього у сумі 100728170,00 грн., в тому числі за листопад 2013 року у сумі 46785133,00 грн., за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн. та не підлягає задоволенню в інший частині, що підтверджено листом Інспекції від 11.03.2014 № 2868/28-05-47-01-01 (Т. 1 а. с. 33-35).

Таким чином, Інспекцією підтверджено право ПАТ "Луганськтепловоз" на бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на суму 53943037,00 грн.

Судом встановлено, що разом із декларацією за грудень 2013 року ПАТ "Лутанськтепловоз" надано Додаток 8 до Декларації "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" № від 17.01.2014 (Т. 1 а. с. 82-83).

З акту перевірки № 16/28-05-47/05763797 від 18.02.2014 вбачається, що під час перевірки податковим органом досліджено всі первинні документи ПАТ "Луганськтепловоз", на підставі яких позивачем сформовано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2013 року, а також розраховано суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 53943037,00 грн.

Під час розгляду справи до суду першої інстанції позивачем було надано первині документи за вказаний період та представником відповідача не заперечувався факт надання вказаних первинних документів під час проведення перевірки, а також факт їх достовірності (Том 3 - Том 31).

Відповідно до розрахунку бюджетного відшкодування, заявленого в декларації за грудень 2013 року, сума бюджетного відшкодування становить 53943037,00 грн. (Т. 1 а.с. 61).

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України.

Відповідно до п.п.200.7, 200.10 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.11 ст.200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п.200.12,200.13 ст.200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

З матеріалів вбачається, що контролюючий орган за результатами перевірки визнав право підприємства позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ і підтвердив достовірність розрахунку заявленої до відшкодування суми, проте не подав у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, відповідач порушив норми ПК України, відповідно до яких у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача про неможливість надання висновку до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області у зв'язку з втратою контролю над майном, документацією, об'єктами права інтелектуальної власності, яке обліковується за Інспекцією в результаті форс-мажорних обставин, з наступних підстав.

Відповідач не заперечує, що результати перевірки, оформленої актом від 18.02.2014, були переглянуті та скасовані в рамках розгляду заперечень на вказаний акт, відповідно до рішення від 11.03.2014. В той же час, антитерористична операція, в тому числі на території м. Луганська, розпочата лише згідно рішення РНБО від 13.04.2014. Також лише в липні цього року відповідача переведено в режим простою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючий орган, повинен був керуватися ПК України, а тому бездіяльність відповідача, щодо ненадання протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року, є протиправною.

З урахуванням вищенаведеного, для усунення наслідків порушених відповідачем прав позивача, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Інспекцію подати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" заборгованості з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 53943037,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи наведені обставини та норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки Інспекцією було проведено перевірку, внаслідок чого у контролюючого органу відповідно до ст.200 ПК України виник обов'язок надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Однак висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача досі не надано, тобто порушено п'ятиденний строк відповідно до Податкового кодексу України, у зв'язку з чим було порушено право позивача на бюджетне відшкодування суми ПДВ, про що також вірно вказав і суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідний висновок відповідачем до органу державного казначейства досі не поданий, тому підстав для скасування рішення місцевого суду не існує.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Таким чином, суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі № 812/483/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов