Справа № 642/11192/14-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-ар/642/9/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Гримайло А.М. за участю секретаря Сорокіній Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення постанови суду від 16.01.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про визнання протиправною відмови щодо перерахунку та виплати державних пенсій (основної та додаткової) у розмірах передбачених ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання провести перерахунок основної та додаткової пенсії з 01.03.2014 року, з послідуючим перерахунком у звязку із змінами розміру мінімальної пенсії за віком та проводити відповідні виплати з подальшим перерахунком.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2015 року зазначений позов задоволено частково.

13.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз'яснення судового рішення.

Згідно поданої заяви вказана постанова є незрозумілою в частині що стосується визначення дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в частині визначення періода у який повинен здійснюватися перерахунок та виплата основної та додаткової пенсії, тобто чи є цей період безстроковий.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив розяснити третій абзац резолютивної частини постанови суду від 16.01.2015 року, а саме вказати період по який, з 23 червня 2014 року, визнано протиправною відмову УПФУ в Ленінському районі м.Харкова.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду заяви про роз'яснення судового рішення був повідомлений належним чином, а тому, суд, відповідно до ч.3 ст.170 КАС України, вважає можливим проведення розгляду заяви за відсутності представника відповідача.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви про роз'яснення судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення з наступних підстав.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2015 року зазначений позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01 березня 2014 року по 22 червня 2014 року - залишити без розгляду.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії відповідно до розмірів, встановлених статтями 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ за період з 23 червня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1, перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків як інваліду 2-ї групи, в зв'язку із захворюванням, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням сплачених сум.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1, перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, в зв'язку із захворюванням, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 23.06.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням сплачених сум.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2015р. залишено без змін.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам статей 163, 165, 183-3, 183-4, 206, 207, 231, 232 КАС України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, розяснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого розяснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, розяснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішенні суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за правовою природою розяснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про розяснення є його складовою, тому заява про розяснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про розяснення якого ставиться питання. В ухвалі про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, розяснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. При розясненні рішення суд повинен більш повно і ясно викласти ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Варто відмітити, що незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність розяснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв. Виходячи з приписів ст. 170 КАС України, розяснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого розяснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивацію та резолютивну частину судового рішення.

Так судом чітко вказаний період за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата пенсій в четвертому та пятому абзацах резолютивної частини рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що поставлене позивачем у заяві питання про необхідність роз'яснення постанови по справі не підлягає задоволенню, оскільки резолютивна частина рішення викладена чітко і зрозуміло, спосіб судового захисту порушених прав позивача зазначений у відповідності до вимог процесуального закону і відповідає заявленим позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 165, 170 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення постанови суду від 16.01.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гримайло А.М.