Справа № 820/4011/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Київ К/800/52611/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Олендера І.Я., Бившевої Л.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 по справі №820/4011/13-а за позовом Споживчого товариства «Колос» до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013, позовні вимоги Споживчого товариства «Колос» до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.02.2013 №.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач 19.10.2013 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 24.10.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, пункту 123.1 статті 123, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 4.6.7 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за №1490/20228, пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби проведено документальну невиїзну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Споживчого товариства «Колос».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 4.6.7 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за №1490/20228, пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, а саме: позивачем віднесено до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за січень 2012 року податкову накладну від 31.01.2012 №145 на суму ПДВ 2437167,83грн., податкової декларації з ПДВ за лютий 2012 року податкову накладну від 29.02.2012 №143 на суму ПДВ 2817618,02грн., податкової декларації з ПДВ за березень 2012 року податкову накладну від 31.03.2012 №133 на суму ПДВ 3593080,33грн., отримані від Державного підприємства «Енергоринок», та до податкової декларації з ПДВ за березень 2012 року податкову накладну від 12.03.2012 №1 на суму ПДВ 54973,50грн., отриману від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстиль ЛТД», які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому до декларацій з ПДВ за січень, лютий, березень 2012 року Додаток 8 «Заява-скарга» підприємством подано з копіями платіжних доручень, що не завірені банком, та без податкових накладних.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області Державної податкової служби складено акт від 21.01.2013 №148/15-314/30236600 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.02.2013 №, яким визначено зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 13036747,50грн.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем у зв'язку із надходженням до нього податкових накладних від 31.01.2012 №145, від 29.02.2012 №143, від 31.03.2012 №133 від Державного підприємства «Енергоринок» та податкової накладної від 12.03.2012 №1 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстиль ЛТД», які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, разом із податковими деклараціями за відповідні періоди подано до податкового органу заяву із скаргою на відповідних постачальників разом із завіреними печаткою підприємства копіями платіжних доручень, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів/послуг, достовірність яких підтверджена позивачем наданими оригіналами.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та правомірно включено суми ПДВ за податковими накладними від 31.01.2012 №145, від 29.02.2012 №143, від 31.03.2012 №133, від 12.03.2012 №1 до складу податкового кредиту.

Посилання відповідача на те, що копії платіжних доручень не завірені банком, є необґрунтованими, оскільки Податковим кодексом України не встановлено вимоги, подавати до скарги на постачальника розрахункові документи, що завірені банківською установою. Окрім того, якщо відповідач мав сумніви щодо достовірності розрахункових документів, то він був не позбавлений можливості направити запит до позивача під час проведення перевірки для ознайомлення з оригіналами платіжних доручень.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 13.02.2013 № є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 по справі №820/4011/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ І.Я. Олендер