Справа № 2а-11788/11/1270
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 2а-11788/11/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Лященку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Азур Ейр Україна" (далі за текстом - ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», Позивач) до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі за текстом - Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, Відповідач 1), Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області (далі за текстом - УДКС в м. Луганську Луганської області, Відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі за текстом - ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області, Третя особа), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 18.11.2011 року № про зменшення ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року на суму 462186 грн. та накладення штрафних санкцій у розмірі 231093 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» () суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року в розмірі 462 186,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що 09.12.2011 отримано податкове повідомлення-рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 18.11.2011 №, згідно з яким Відповідачем зменшено Позивачу суму бюджетного відшкодування (в тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за серпень 2011 року на суму 462 186,00 грн та накладено штрафні санкції у розмірі 231093 грн, з чим позивач не згодний.

Акт перевірки від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430, на підставі якого прийняте спірне рішення, був неправомірно виданий разом з податковим повідомленням-рішенням, внаслідок чого позивач був позбавлений права подати свої заперечення, як це передбачено п.86.7 ст.86 Податкового кодексу. Висновки відповідача про порушення п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу є хибними, оскільки відповідач не вірно вважає, що неможливо встановити період виникнення податкових зобов'язань по всьому ланцюгу постачання, а, отже, неможливо підтвердити факт сплати ПДВ по ланцюгам постачання до Державного бюджету України.

Позивач вважає, що неможливість встановити період виникнення податкових зобов'язань по всьому ланцюгу постачання, а також відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару не впливає на його право на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару та заявлені до бюджетного відшкодування від'ємного значення з ПДВ, оскільки Податковий кодекс України не ставить таке право платника ПДВ в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобов'язань та сплати ними сум податку до державного бюджету.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 відновлено втрачене провадження в адміністративній справі № 2а-11788/11/1270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна" до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2011 року №, стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року у розмірі 462186,00 грн. в частині:

адміністративного позову від 15.12.2011, копії платіжного доручення від 21.11.2011 № 2534, копії протоколу від 25.01.2011 № 6, копії наказу від 27.01.2011 № 22/ЛС, копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна", копії довідки ЄДРПОУ ТОВ "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна", копії статуту ТОВ "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна", копії договору оренди № 07.24-2011, копії дозволу від 26.07.2011 № 643, копії податкового повідомлення-рішення від 18.11.2011 № , копії акту перевірки від 17.11.2011 № 828/23-616/36129430, копії розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки від 17.11.2011 № 828/23-616/36129430, копії скарги від 28.11.2011 № 1566, копії рішення про залишення первинної скарги без розгляду від 09.12.2011 № 24085/25-08, копії заяви про долучення документів до матеріалів справи від 26.12.2011 № 1752, копії платіжного доручення від 27.12.2011, копії заяви від 13.01.2012 № 061, копії клопотання про відкладення розгляду справи від 15.02.2012 № 263, копії заперечень Ленінської МДПІ у м. Луганську на адміністративний позов від 18.01.2012 № 1698/10, копії заперечень УДКСУ у м. Луганську на адміністративний позов від 25.01.2012 № 02-06/413, копії апеляційної скарги Ленінської МДПІ у м. Луганську від 03.03.2012 № 8050/10, копії касаційної скарги ТОВ "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна" від 07.05.2012 № 894, копій супровідних листів Луганського окружного адміністративного суду та Донецького апеляційного адміністративного суду;

ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 про залишення адміністративного позову без руху, ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2012 про відкриття провадження у справі, постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2012, ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2012, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.03.2012 про відкриття апеляційного провадження, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.04.2012.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2012 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2011 року №, стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року у розмірі 462186,00 грн. задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 18.11.2011 року № про зменшення ТОВ «Авиакомпанія «ЮТейр-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року на суму 462186 грн. та накладення штрафних санкцій у розмірі 231093 грн. Зобов'язано Ленінську міжрайонну державну податкову інспекцію у м. Луганську подати Управлінню Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2011 року ТОВ «Авиакомпанія «ЮТейр-Україна» (), за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 року №1396 на суму 462186 грн. В інших частинах позову відмовлено за необґрунтованістю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Авиакомпанія «ЮТейр-Україна» судові витрати у розмірі 1004 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.04.2014 апеляційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську та Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року по адміністративній справі № 2а-11788/11/1270 залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року по адміністративній справі № 2а-11788/11/1270 залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.08.2015 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» задоволено, а касаційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби, до якої приєдналось Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області, залишено без задоволення. Скасовано ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року змінено, виклавши третій та п'ятий абзаци її резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2011 року в розмірі 462 186,00 грн.»

«Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» витрати із сплати судового збору в розмірі 2 008,00 грн.» В решті постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 01.03.2016 заяву Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області задоволено частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року та постанову Вищого адміністративного суду України від 20.08.2015скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Відповідача 1 заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за серпень 2011 року, за результатами якої складено акт № 828/23-616/36129430 від 17 листопада 2011 року.

Перевіркою Позивача встановлено, що:

- у ланцюгу постачання ТОВ «Кребо Інтернешнл» є підприємства, щодо яких неможливо встановити сплату ПДВ по ланцюгу постачання до Державного бюджету України, а саме: ТОВ «ВСТК», ТОВ «Легал Світ» - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, ВАТ «Харківшляхбуд» - порушено провадження у справі про банкрутство;

- у ланцюгу постачання КП «Міжнародний аеропорт Донецьк» наявні підприємства, щодо яких неможливо встановити сплату ПДВ по ланцюгу постачання до Державного бюджету України, а саме: ПП «Тиссона» - до ЄДР внесений запис про відсутність за місцезнаходженням, ТОВ «Вєкойл», ТОВ «Футурама», ПАТ «Центренерго», ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» - порушено провадження у справі про банкрутство;

- у ланцюгу постачання ТОВ «Югспецсервіс-2» наявні підприємства, щодо яких неможливо встановити сплату ПДВ по ланцюгу постачання до Державного бюджету України, а саме ВАТ «Кримзалізобетон», по якому порушено провадження у справі про банкрутство;

- у ланцюгу постачання ПАТ «Укртатнафта» наявні підприємства, щодо яких неможливо встановити сплату ПДВ по ланцюгу постачання до Державного бюджету України, а саме ТОВ «Рембуд СРЗ»- до ЄДР внесений запис про відсутність за місцезнаходженням, ПАТ «Енергомашспецсталь», ПАТ «Центренерго», ПАТ «Харківська ТЕЦ- 5» - порушено провадження у справі про банкрутство.

Перевіркою також встановлено порушення Позивачем пункту 187.1 статті 187, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПКУ) у зв'язку з неправомірним заваленням до бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, несплачених до бюджету контрагентами в ланцюгах постачання.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.11 № , яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) податку на додану вартість у розмірі 462 186,00 грн. та застосована штрафна санкція у розмірі 231 093 грн.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями(іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996- V «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які сують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи винні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це можливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій первинними документами, які містять достовірні відомості про їх яг та зміст.

Крім цього, обов'язковою умовою при отримання права на бюджетне шкодування сум ПДВ є саме надмірна сплата цього податку до Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене вважає, що Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Відповідача 2 у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі Управління.

Представник Третьої особи в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, також надіслав письмові заперечення, в яких вказав, що до можливого захисту позивачем порушеного права шляхом зобов'язання подати висновок органу державного казначейства слід враховувати наступне.

Згідно з абзацом другим п.200.15 ст.200 ПК України обов'язок контролюючого органу подати висновок до органу казначейства виникає протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, після закінчення процедури, зокрема, судового оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Контролюючий орган не порушував жодних прав позивача безпосередньо в частині повернення суми бюджетного відшкодування, з огляду на те, що у зв'язку з оскарженням податкового повідомлення - рішення, можливий обов'язок повернути суму відшкодування навіть не настав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач - суб'єкт господарювання юридична особа зареєстровано 09.06.2009 року виконавчим комітетом Луганської міської ради за адресою: місто Луганськ, Аеропорт, взято на облік платником податків Ленінською міжрайонною державною податковою інспекцією у місті Луганську, , свідоцтво платника ПДВ №100251961 від 06.11.2009 року видано Ленінською МДПІ у м. Луганську (т.1 а.с. 98).

Згідно довідки АА №291835 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Позивач здійснює такі основні види діяльності: авіаційні регулярні та нерегулярні пасажирські та вантажні перевезення, функціонування інфраструктури авіаційного транспорту, послуги з організації подорожувань (т.1 а.с.99).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.4 а.с.26-18) місцезнаходження ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» - 90500, Закарпатська обл., Тячівський р-н, м. Тячів, вул. Незалежності, буд.90-А.

Судом встановлено, що в період з 08.11.2011 року по 17.11.2011 року головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб Ленінської МДПІ у м. Луганську Даніхно Г.В. на підставі п.п. 7.8.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України та п.5, 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2011 у розмірі 462186 грн., заявленої до відшкодування на рахунок платника у банку, за наслідками якої складений акт від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430. (т.1 а.с.141-187).

Згідно висновків акту від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430 перевіркою встановлено, що на порушення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2011 року на суму 462186 грн.

18 листопада 2011 року, на підставі висновків зазначено акту Ленінською МДПІ у м. Луганську винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» за порушення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2011 у розмірі 462186 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 231093 грн. (т.1 а.с.140).

Разом з цим, суд встановив, що у п.2.8. акту від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430 зазначено, що причиною виникнення від'ємного значення у липні 2011 року є надання послуг з пасажирських міжнародних перевезень, які згідно чинного законодавства оподатковуються податком за ставкою «0».

У розділі 3 акту від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430 зазначається, що аналізом податкових декларацій за звітні (податкові) періоди починаючи з періоду, за наслідками якого виникло від'ємне значення до періоду, у якому заявлене бюджетне відшкодування включно (відповідно до Додатку 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість за серпень 2011 року) встановлено:

- перевіркою правомірності застосування ставок оподаткування податком на додану вартість у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено.

- за результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин Позивача з платниками, установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, первинні та інші документи яких у судовому порядку визнані недійсними.

- перевіркою правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість порушень не встановлено.

В акті від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430 робиться висновок, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг загальна сума ПДВ складає 462186грн. (у тому числі послуги, отримані від нерезидента на митній території України на суму 96350 грн.), що наведено у додатку 3 до акту перевірки.

Із врахуванням зазначеного та даних Додатка 2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за серпень 2011 року, з урахуванням довідки у формі висновку камеральної перевірки від 17.10.2011 року №1823/16/36129430, частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена Позивачем постачальникам та/або до Державного бюджету, що не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування, складає 462186 грн.

Згідно довідки щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до податкової декларації з ПДВ) залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (рядок 24 податкової декларації звітного періоду) складається із сум ПДВ, які виникли в таких звітних періодах, а саме: липень 2011 року - 462186 грн.

У розділі 3.1. акту від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430 податковим органом з посиланням на дані бази даних системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань на рівні ДПА України наведений аналіз стану основних постачальників ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» першого, другого, третього та подальших ланцюгів, у якому зазначаються, що деякі з постачальників другого та третього ланцюгів не знаходяться за юридичною адресою, або є банкрутами, з чого зроблений висновок, що ці контрагенти не виконали свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, і це є підставою не підтвердження Позивачем права на податковий кредит з податку на додану вартість за серпень 2011 року у сумі 462186 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

При цьому, частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює право і обов'язок суду оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені Податковим кодексом України, введеним в дію з 01.01.2011 року Законом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Відповідно пункту 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно пункту 198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно пункту 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно абзацу першому пункту 198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, Податковий кодекс України встановлює лише єдиний випадок, коли не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг. Це суми, не підтверджені податковими накладними чи митними накладними, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 ПКУ.

Суд встановив, що суми податку на додану вартість, що заявлені позивачем до бюджетного відшкодування, підтверджені податковими накладним, порушень щодо їх оформлення відповідачем при перевірці не виявлено, що підтверджується змістом акту від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430.

Отже, обґрунтованим є висновок суду, що позивач правомірно відніс відповідні суми податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг до податкового кредиту.

Відповідно пункту 200.1. ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно підпункту "а" пункту 200.4. ст.200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Суд установив, що сума податку на додану вартість, яка заявлена позивачем до бюджетного відшкодування, фактично сплачена ним. Позивач є отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах від постачальників таких товарів/послуг.

За таких підстав є необґрунтованою позиція відповідача, що неможливість підтвердження сум бюджетного відшкодування за серпень 2011 року пов'язана із неможливістю встановити період виникнення податкових зобов'язань по всьому ланцюгу постачання, оскільки такий висновок відповідач зробив лише за результатами даних автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту контрагентів на рівні ДПА України і не прийняв заходів для фактичної перевірки таких даних, оскільки результати автоматизованого співставлення слугують лише підставою для планування податковим органом таких перевірок.

Тому, з урахуванням досліджених у справі обставин і доказів, суд приходить до висновку, що у даному випадку неможливість встановити період виникнення податкових зобов'язань по всьому ланцюгу постачання, а також відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару не впливає на право позивача віднесення до складу податкового кредиту сплаченого ПДВ при придбанні товару та заявлені до бюджетного відшкодування від'ємного значення ПДВ, оскільки Податковий кодекс не ставить таке право платника податку в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання постачальниками у ланцюгу постачання своїх податкових зобов'язань та сплати ними сум податків до державного бюджету. До того ж, чинне законодавство України не покладає на сторону цивільно-правової/господарської угоди обов'язку з перевірки дотримання постачальниками товару вимог податкового законодавства зі сплати податкових зобов'язань до бюджету. Знаходження контрагентів контрагента позивача у незадовільному стані (ліквідовані, закриті підприємства, підприємства банкрути, відсутні за місцезнаходженням), про що свідчать роздруківки з системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань на рівні ДПА України, не є підставою, передбаченою чинним законодавством з питань оподаткування, яка тягне за собою як наслідок зменшення і ненадання позивачу бюджетного відшкодування ПДВ.

Такий висновок суду є обґрунтованим, оскільки порушення контрагентами контрагента позивача породжує негативні наслідки безпосередньо для контрагентів контрагента позивача і не може впливати на право позивача на бюджетне відшкодування податку.

Відповідач будь-яких фактичних даних, що можуть свідчити про такий вплив на це право позивача, суду не надав.

Суд установив, що сума податку, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування, фактично сплачена постачальникам товарів/послуг. Позивач є отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах від постачальників таких товарів/послуг.

Суд також установив, що право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ за серпень 2011 року в розмірі 462186 грн. підтверджуються письмовими доказами, а саме: реєстром отриманих та виданих податкових накладних за серпень 2011 року, в якому зареєстровані податкові накладні суми ПДВ яких віднесені до складу податкового кредиту та безпосередньо податковими накладними; податковою декларацією серпень 2011 року, в яких до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду обґрунтовано віднесено відповідну суму ПДВ; іншими письмовими доказами.

Крім того, здійснюючи перевірку, відповідач перевірив, і ця обставина ніким не заперечується, що позивач для здійснення господарської діяльності має ліцензію серії АВ №446859 від 30.09.2009 року, видану державною авіаційною адміністрацією зі строком дії до 30.09.2014 року. Позивач для здійснення господарської діяльності має орендовані приміщення: згідно договору оренди нежитлового приміщення від 07.04.2011 року №07.24-2011, укладеного з ДП "Гарантія-Торг", договори про аеропортне обслуговування та інші документи, надані позивачем.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивач законно і обґрунтовано набув право на бюджетне відшкодування, до того ж проведеною перевіркою встановлено, що частина від'ємного значення дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді.

Також відповідачем не дотримано вимог п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, що призвело до порушення права позивача подати протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта свої заперечення до акту перевірки від 17.11.2011 року №828/23-616/36129430, що потягло за собою не урахування висновку про результати розгляду заперечень позивача до зазначеного акту.

Щодо вимог про стягнення з Державного бюджету України через орган казначейства бюджетного відшкодування з податку на додану вартість суд зазначає таке.

Починаючи з 01.01.2011 року Податковий кодексу України є єдиним законодавчим актом, який регулює бюджетне відшкодування ПДВ.

Так, відповідно п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно п. 200.13. ст.200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно п. 200.15. ст.200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Порядок відшкодування податку на додану вартість затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 20 грудня 2010 №960/495, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 за №1387/18682. Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що податкові органи надають органам Державного казначейства України висновки про суми відшкодування податку на додану вартість та Реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, з часу набрання чинності Податковим кодексом України органи казначейства повинні відшкодовувати податок на додану вартість виключно на підставі відповідних висновків податкових органів.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач, вимагаючи стягнути суму бюджетного відшкодування з Державного бюджету України, обрав неналежний спосіб захисту.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача частково відповідають чинному законодавству України, документально обґрунтовані, та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 відновлено втрачене провадження в адміністративній справі № 2а-11788/11/1270 в частині, в тому числі були відновлені процесуальні документи, які свідчать про сплату позивачем судового збору в розмірі 2008 грн. Відповідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23.02.2012 судом при частковому задоволенні позовних вимог стягувалася сума в розмірі 1004 грн. сплачених судових витрат. У зв'язку з чим у суду в наявності підстави для стягнення з відповідача суми в розмірі 1004 грн., оскільки позовні вимоги задовольняються частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 105, 158-163, 167, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 18.11.2011 № про зменшення ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року на суму 462186 грн. та накладення штрафних санкцій у розмірі 231093 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області у п'ятиденний строк з дня набрання чинності судового рішення подати до Управління Державної казначейської служби України в м. Луганську Луганської області висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за серпень 2011 року на суму 462 186 грн (чотириста шістдесят дві тисячі сто вісімдесят шість гривень 00 коп.) Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» ().

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2011 року в розмірі 462 186,00 грн.

Стягнути з Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у сумі 1004,00 грн. (одна тисяча чотири гривні 00 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» ().

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 28 жовтня 2016 року.

Суддя С.В. Борзаниця