Справа № 337/3389/16-а
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/3389/16-а
Провадження № 2-а/337/154/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції міста Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Романовського Дмитра Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що 28.08.2016 року він рухався на автомобілі марки «AUDI Q7», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по пр.. Соборному, в напрямку Космічного мікрорайону у м.Запоріжжі. Під'їзжаючи до перехрестя пр.. Соборний- вул.. Покровська, він звернув увагу на світлофор, який горів зеленим світлом. Коли він безпосередньо наблизився до перехрестя, зелений сигнал світлофора вимкнувся, та будь-який інший не загорівся, з чого він зробив висновок, що світлофор перестав працювати, а перехрестя стало нерегульованим. Оцінивши дорожню ситуацію, оскільки будь-які транспортні засоби з другорядних доріг не рухалися, пішоходи були відсутні, він не створював небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, після чого він проїхав перехрестя. У подальшому він побачив, що за ним рухається автомобіль патрульної поліції з ввімкненими світловими та звуковими сигналами та зупинився. Інспектор патрульної поліції Романовський Д.В. пояснив йому, що він нібито проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора- червоний та порушив ПДР України. Оскільки він не мав при собі посвідчення водія, він запропонував інспектору Романовському Д.В. проїхати за його місцем роботи, де він надасть необхідні документи. По приїзду на своє місце роботи він надав інспектору посвідчення водія, і вже після цього відносно нього було винесено постанову, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України за ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладено штраф у сумі 425 грн. При цьому, інспектор Романовський Д.В. не роз'яснив йому його права і тільки після складання постанови запропонував ознайомитися з невеликою частиною прав, якими він міг скористатися до винесення відносно нього постанови та розписатися на її зворотній стороні. Інспектор не надав йому права скористатися правовою допомогою, на його клопотання про перенесення місця і часу розгляду справи, відповів відмовою, не ознайомив його з фото або відео фіксацією, наявність якої зазначена у постанові. Крім того, у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності вказано, що правопорушення скоєно в районі пр.. Соборного, 48 у м.Запоріжжі, тоді як його, при керуванні автомобілем, було зупинено навпроти будинку № 43 по пр..Соборному у м.Запоріжжі і до будинку № 48 він не доїхав майже квартал. Більше того, місцем складання постанови взагалі є вул. Космічна, 140 у м.Запоріжжі. Він не порушував ПДР України, інспектором були грубо порушені його права, доказів, що саме він та на своєму автомобілі проїхав перехрестя, не має, а з відеозапису не можливо встановити та ідентифікувати ні автомобіль ні його водія, а також номерні знаки автомобіля. Враховуючи зазначене, просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адмінправопорушення серії АР № 049379 від 28.08.2016 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності з участю його представника ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що ОСОБА_1 на своєму автомобілі зупинився на пр. Соборному у м.Запоріжжі та чекав людей, коли до нього під'їхав патрульний автомобіль з метою перевірки документів, як йому було пояснено. Коли він виявив, що документи на авто та водійське посвідчення залишилися за місцем його роботи, він запропонував поліцейському надати їх за місцем роботи для чого проїхати на вул. Космічну у м.Запоріжжі. Прибувши на вул.. Космічну, інспектор пояснив йому, що він проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, склав відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. При цьому, ОСОБА_1 не були роз'яснені його права, його не ознайомили з відео зйомкою, а та, копію якої він, як адвокат позивача отримав, не є належним доказом скоєння ОСОБА_1 правопорушення, оскільки з відеозапису не видно, який саме автомобіль проїхав перехрестя, його марку, номерні знаки та хто ним керував. ОСОБА_1 не зупиняв інспектор патрульної поліції, він зупинився на автомобілі сам. Він перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора та їхав впевнено. Крім того, на його запит ПАТ «Символ» надало відповідь, що в ніч на 24.08.2016 року, невідомими особами було викрадено більше ніж 150 метрів кабелю зв'язку, через що світлофорні об'єкти почали працювати у локальному режимі. Світлофор, розташований по пр. Соборному, 43 у м.Запоріжжі входить до переліку світлофорів, які підключені до автоматизованої системи регулювання дорожнім рухом і 28.08.2016 року зв'язку з ним не було. Згідно з заявою та поясненнями ОСОБА_1, можливо було короткочасне відключення напруги, у результаті чого після подачі напруги у всіх напрямках будуть короткочасно горіти червоні сигнали світлофорів, після чого світлофори перейдуть у нормальну роботу. У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказано, що правопорушення ним скоєно по пр.. Соборному, 48 у м.Запоріжжі, тоді як світлофорний об'єкт знаходиться біля будинку № 43 по пр. Соборному, що є грубим порушенням з боку особи, яка склала постанову. Крім того, свідків правопорушення інспектор поліції не вказав, бо їх не було. Також, у порушення вимог діючого законодавства, постанову винесено відносно ОСОБА_1 за адресою: м.Заполріжжя, вул.. Космічна, 140, бо ОСОБА_1 не мав при собі документів, але за відсутність документів протокол не складався. Оскільки у відповідача відсутні будь-які належні докази скоєння саме ОСОБА_1 вказаного адмінправопорушення, у постанові зазначена інша адреса, ніж та, де встановлено світлофорний об'єкт, постанова винесена за місцем роботи ОСОБА_1, чим порушено вимоги діючого законодавства, просив визнати вказану постанову протиправною, скасувати її та закрити провадження по справі за відсутністю складу адмінправопорушення.

Відповідач - інспектор патрульної поліції Романовський Д.В. заперечує проти задоволення позову. Суду пояснив, що він, 28.08.2016 року, разом з інспектором Сорокою В.В. ніс службу по охороні громадського порядку. Їх наряд рухався на патрульному автомобілі зі сторони вул.Анголенка по пр. Соборному. В районі будинку № 43, назустріч їм рухався автомобіль Ауді, номерний знак НОМЕР_1, який проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора-червоний. Вони ввімкнули світлові показники та гучномовець і запропонували водію зупинитися, після чого той зупинився і вийшов з автомобіля. Вони під'їхали до авто, де пояснили водієві, що він проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора і він скоїв правопорушення, передбачене ст.. 122 ч.2 КУпАП. Водій погодився, що порушив ПДР України, але він дуже поспішав на роботу, попросив, щоб вони проїхали до нього на роботу і вони погодилися. Постанову про притягнення до адмінвідповідальності водія на місці зупинки чи скоєння адмінправопрорушення не складали, бо водій поспішав і визнав свою провину. Оскільки постанова була складена на вул.. Космічній, 140 у м.Запоріжжі, це було відображено у постанові. Права ОСОБА_1 були роз'яснені до винесення постанови, відео зйомка цієї процедури не велася, а підпис щодо ознайомлення з ними, ОСОБА_1 поставив вже після складання тексту постанови. Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи заявлено не було. Саме правопорушення сталося при перетині перехрестя в районі будинку № 43 по пр.. Соборному у м.Запоріжжі, але ним помилково у оскаржуваній постанові вказана адреса скоєння правопорушення- пр.. Соборний, 48 у м.Запоріжжі. Проти задоволення позову він заперечує, оскільки факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення був зафіксований відео реєстратором, який знаходився у патрульному автомобілі, водій погодився, що скоїв адмінправопорушення, на місці зупинки особу водія не встановлювали, бо у нього не було документів, які посвідчували б його особу, не було також і водійського посвідчення. З цього приводу протокол чи постанова не складалися. Особу водія вони на місці зупинки не встановлювали через відсутність у водія документів, він знав водія в обличчя, бо неодноразово його бачив за на роботі, знав, що це його автомобіль, знав, що ця особа є ОСОБА_1 Відеозапису про те, як складалася постанова про адмінправопррушення, не має, відеозапис нагрудною камерою не відбувався, бо він вважав, що доказів скоєння водієм вказаного правопорушення достатньо. Просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Представник третьої особи- Управління патрульної поліції Назаренко М.М. заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Суду пояснив, що 28.08.2016 року інспектори патрульної поліції на маршруті виявили транспортний засіб, який здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. Транспортний засіб було зупинено приблизно через 200 метрів від місця скоєння правопорушення, при цьому інспектором було пояснено яке правопорушення скоєно водієм. Оскільки ОСОБА_1 поспішав на роботу, просив розглянути справу за місцем його роботи. Постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності була винесена за місцем його роботи. Неточність у написанні адреси місця скоєння правопорушення пояснюється тим, що інспектор, який складав постанову, не місцевий, погано знає адреси, тому виникла помилка. Оскільки правопорушення мало місце, постанова винесена правомірно, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи- Управління патрульної поліції Мунтянов Є.С. просить позов залишити без задоволення, оскільки докази, які надані відповідачем у судовому засіданні повністю підтверджують скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення. Відеозапис є належним доказом, позивачем та його представником не було доведено неправильність складання постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови, відбулися відповідно до ст. 276 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 суду пояснив, що він разом з Романовським Д.В. ніс службу у складі екіпажу № 312 по охороні громадського порядку. Вони рухалася на автомобілі зі сторони вул.. Анголенка в сторону пл.. Свободи у м.Запоріжжі і зупинилися на червоний сигнал світлофору у районі театру ім. Магара, ближче до пл..Свободи, стояли, приблизно 50 секунд, коли побачили як по зустрічній полосі руху їде автомобіль Ауді та проїздить перехрестя на червоний для нього сигнал світлофору. Вони ввімкнули спецсигнал, світовий сигнал, впевнилися у безпеці руху і через гучномовець зупинили автомобіль Ауді. З автомобіля вийшов водій і підійшов до них, представився як ОСОБА_1, провину свою водій визнав. Вони повідомили водія про те, що буде складено постанову, але він сказав, що дуже поспішає і попросив перенести розгляд справи за місцем його роботи- кільце в районі обласної лікарні. Оскільки і авто правопорушника і патрульний автомобіль стояли на проїзній частині та заважали руху автомобілів, було прийнято рішення поїхати за місцем роботи водія, а коли приїхали, вже там водій надав документи на авто і водійське посвідчення. Інспектор Романовський Д.В. зачитав ОСОБА_1 його права, після цього водій розписався на оригіналі постанови. Відеореєстрація складання постанови про притягнення водія до адмінвідповідальності не велася, а саме скоєння правопорушення зафіксовано відео реєстратором, який знаходився у салоні патрульного автомобіля.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників третьої особи, свідка, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що 28.08.2016 року інспектором патрульної поліції роти № 3 батальйону №2 УПП м. Запоріжжя ДПП України Романовським Д.В. було складено постанову серії АР №049379 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови, 28.08.2016 року, о 09 годині 47 хвилин у м.Запоріжжі по пр. Соборному, 48 водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя пр.. Соборний- вул.Покровська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги ПДР п. 8.7.3.е. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст.. 122 ч.2 КК України.

Відповідно до підпункту е, п. 8.7.3 ПДР України, червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти адміністративного позову, у якості доказу, відповідачем суду надано запис відеофіксації правопорушення АР 0023, який оглянуто у присутності сторін у судовому засіданні. З запису вбачається, що автомобіль, схожий на автомобіль позивача, дійсно проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору.

При цьому, ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак автомобіля, не виявилося можливим.

Крім того, у постанові про накладання адміністративного стягнення № 049379 від 28.08.2016 року вказано, що до постанови додаються відеоматеріали з архіву № АР 00023.

У судовому засіданні, у присутності учасників судового розгляду оглянуто відеозапис № АР 0023, номер якого не співпадає з номером відеозапису, вказаному у постанові про накладання адміністративного стягнення.

З постанови серії АР №049379 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. вбачається, що 28.08.2016 року, о 09 годині 47 хвилин у м.Запоріжжі по пр.. Соборному, 48 водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя пр.. Соборний- вул.. Покровська у м.Запоріжжі на заборонений червоний сигнал світлофора.

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_3 суду пояснив, що світлофорний об'єкт, про який зазначено у постанові про накладання адміністративного стягнення, розташовано за адресою: м.Запоріжжя, пр.. Соборний,43, а не пр. Соборний,48.

Відповідач- інспектор Романовський Д.В. у судовому засіданні пояснив, що він дійсно неправильно вказав у постанові адресу скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, замість будинок № 43 вказав будинок № 48 по пр.. Соборному у м.Запоріжжі.

Відповідно до ст.. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган ( посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у порушення вимог ст.. 283 КУпАП, посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову- інспектором Романовським Д.В., невірно вказана адреса скоєння адмінправопорушення, що підтвердив у судовому засіданні відповідач.

Крім того, у оскаржуваній постанові не вказано, у порушення вимог ст.. 283 КУпАП технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а вказано лише № АР 00023, тоді як суду надано відеозапис № АР 0023, але яким технічним записом здійснено відеозапис, встановити ні з оскаржуваної постанови ні з відеозапису неможливо.

У порушення вимог ст.. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові інспектором не вірно вказана адреса зафіксованого правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача звертав увагу на те, що відповідачем не було складено протокол про адмінправопорушення.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, вказано наступне.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII статтю 258 КУпАП було доповнено частиною другою наступного змісту:

«Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, за вчинення якого був притягнутий до адміністративної відповідальності позивач, відноситься до адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому за правилами ч.2 ст.258 КУпАП відповідач не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення.

Процедура розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачена частиною 2 ст.258 КУпАП і узгоджується з рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, який вказав що розгляд справ посадовою особою у порядку скороченого провадження може бути застосований лише у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є адреса: м.Запоріжжя, вул.. Космічна, 140.

Відповідно до ст.. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач Романовський Д.В. та представник третьої особи Назаренко М.М., свідок ОСОБА_6, постанова про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 була винесена за місцем роботи ОСОБА_1, за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Космічна, 140, оскільки ОСОБА_1 свою провину у скоєнні правопорушення визнав, дуже поспішав на роботу та запропонував інспектору скласти постанову за місцем його роботи, на що він погодився.

Жодних підстав, передбачених нормами діючого законодавства, які надавали б право відповідачеві складати постанови про накладання адміністративного стягнення за місцем роботи правопорушника, не має. Більш того, вказані дії інспектора - відповідача по справі, протиречать рішенню Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Крім того, як встановлено судом, світлофорний об'єкт знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.. Соборний, 43, у постанові про накладання адміністративного стягнення вказано адресу скоєння адмінправопорушенния: м.Запоріжжя, пр.. Соборний, 48, юридичною адресою органу, який уповноважений розглядати справу про адмінправопорушення є: м.Запоріжжя, вул.. Перемоги, 96, а постанову про накладання адміністративного стягнення винесено за адресою: м.Запоріжжя, вул. Космічна, 140.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказав, що до складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, його інспектор не ознайомив з відео фіксацією, відмовив йому у задоволенні клопотання про перенесення місця та часу розгляду справи у зв'язку з необхідністю скористатися правовою допомогою.

У судовому засіданні відповідач, заперечуючи проти заявленого позову та доводів позивача, пояснив, що позивач визнав свою провину, такі клопотання не заявляв, але, у порушення вимог ст.. 71 КАС України, доказів у частині заперечень, суду не надав, а наданий суду відеозапис спілкування позивача з відповідачем, не підтверджує доводів відповідача, оскільки відеозапис не має звуку.

Враховуючи вказане вище у сукупності, обставини встановлені судом у судовому засіданні, суд вважає, що за таких обставин, винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ст.. 122 ч.2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Керуючись ст. 2, 9, 11, 17, 122, 158, 160, 161, 162, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 049379 від 28 серпня 2016 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя, відповідно до ст.186 КАС України, з часу отримання повного тексту постанови, який буде складено 31 жовтня 2016 року, згідно зі ст. 160 КАС України.

Суддя: Г.Є. Гнатик