Справа № 825/1752/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Чернігів Справа № 825/1752/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Луцишиної В.М., Козлова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2016 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області від 08.09.2016 № 25-01-008/0451/7 про накладення штрафу в розмірі 43 500 грн.

Доводячи наявність ґрунтовних підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною, позивач зазначає, що однією із видів його діяльності є діяльність ресторанів. Як пояснювалось під час перевірки, з метою виявлення навичок та здібностей особи у сфері торгівлі, поряд з основним працівником в кафе протягом двох-семи днів знаходився стажер для ознайомлення та вивчення всіх необхідних робочих процесів, про що позивач неодноразово стверджував перевіряючому. При цьому, позивач зазначає, що перевіряючий не витребував жодних документів в підтвердження пояснень позивача, а тому підстави для їх надання були відсутні, попри їх наявність. Посилаючись на норми статей Закону України "Про зайнятість населення", Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 № 20, якою затверджено порядок укладення договору про стажування та типову форму договору, позивач вважає, що встановлене відповідачем порушення спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали, надали свої письмові заперечення, зазначивши, що надані позивачем аргументи та докази жодним чином не доводять того, що постанову Управління Держпраці у Чернігівській області від 08.09.2016 № 25-01-008/0451/7 винесено протиправно або з порушеннями.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) зареєстровано як фізичну особу-підприємця 28.01.2015 та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг з ЄДР, а.с.7).

Управлінням Держпраці у Чернігівській області у період з 17.08.2016 по 23.08.2016 проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено Акт № 25-01-008/0451 (а.с.9-13) та виявлені порушення ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (КЗпП).

В Акті перевірки зазначено, що під час перевірки встановлено, що при виході 17.08.2016 на позапланову перевірку позивача, за місцем здійсненням ним підприємницької діяльності: м.Чернігів, вул.Стрілецька, 1, зокрема в приміщенні кафе-бару "КПП" близько 13:00 год. дня за барною стійкою знаходилось двоє осіб, поряд, на літньому майданчику, - четверо відвідувачів названого кафе. В присутності перевіряючого особа, яка виконувала обов'язки бармена (виконує роботу на умовах цивільно-правового договору, як з'ясувалось в ході проведення перевірки 17.08.2016), у телефонному режимі попередила позивача про позапланову перевірку та, надавши стільниковий телефон перевіряючому, було узгоджено про зустріч, за місцем здійснення ним підприємницької діяльності.

Також в Акті № 25-01-008/0451 (а.с12 на звороті) вказано, що у письмовому поясненні на ім'я начальника Управління Держпраці в Чернігівській області Дорошенка С.В. від 17.08.2016 позивачем викладено основну суть прийому працівників на роботу, а саме зазначено:

"- поряд з основним працівником, протягом двох-семи днів, знаходиться стажер для ознайомлення та вивчення всіх необхідних робочих процесів;

- від чотирьох до чотирнадцяти днів кандидат на вакантну посаду (стажер) виконує обов'язки по кафе-бару "КПП" самостійно;

- за певний період роботи такої особи (стажера) в кафе барі "КПП" проводиться переоблік, і лише при позитивних результатах відбувається оплата праці стажера та приймається рішення про його працевлаштування.

На день виходу на позапланову перевірку, 17.08.2016, стажування проходив ОСОБА_4 (один з двох присутніх за барною стійкою на момент прибуття перевіряючого до кафе-бару "КПП"). Результати переобліку були позитивними, тому ОСОБА_4 проведено оплату праці….

Але, враховуючи те, що ОСОБА_4 навчається у Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, а в навчальному процесі передбачено проходження виробничої практики, та за листом з навчального закладу позивачем та ОСОБА_4 буде укладено договір про надання робочого місця. "

В Акті перевірки також зазначено, що жодних підтверджуючих документів про дотримання порядку щодо проходження ОСОБА_4 стажування у кафе-барі "КПП" за період проведення позапланової перевірки, з 17.08.2016 по 23.08.2016, позивачем не надано.

Перевіряючий в Акті вказав, що відповідно під поняттям "проходження стажування", з боку ОСОБА_4 (липень-серпень 2016 року), позивачем фактично використано найману працю, попередньо вказаної особи, без належного оформлення - без укладання трудового договору, без оформлення наказу або розпорядження, і без повідомлення фіскальної служби до початку його роботи.

Оформлені належним чином трудові договори з найманими працівниками у позивача відсутні, в результаті чого, загальна чисельність оформлених працівників станом на день перевірки становить 0 осіб.

У зв'язку з викладеним у Акті перевірки порушенням, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області Москаленко Д.М. 23.08.2016 винесено відповідний припис № 25-01-008/0451-0301 та надано термін на його виконання до 23.09.2016 (а.с.14-15). Припис вручено позивачу під підпис - без заперечень.

В подальшому начальником Управління Держпраці у Чернігівській області розглянуто акт перевірки від 23.09.2016 № 25-01-008/0451, за результатами чого винесено постанову про накладення штрафу № 25-01-008/0451/7 від 08.09.2016, яка є предметом розгляду даної справи.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 26.09.2016 на адресу Управління Держпраці у Чернігівській області надіслано лист, в якому позивач не погоджується з вказаними в приписі порушеннями та додає до нього копію договору про стажування від 01.07.2016, копію заяви ОСОБА_4 про проходження стажування від 01.07.2016 та копію цивільно-правового договору від 01.09.2016 №2.

Відповідно надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.07.2012 № 1291/21603 (далі - Порядок).

Отже, перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ФОП ОСОБА_1 слід зазначити, що вона проведена відповідно до п.2 Порядку, де визначено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів (п.3 Порядку).

Тривалість позапланової перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а суб'єктів малого підприємництва - 3 робочих дні.

Відповідно до п.7 Порядку за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Після складання акту перевірки державний інспектор з питань праці у триденний строк передає матеріали перевірки (акт або витяг з акту, у разі необхідності - копії первинних документів) на розгляд начальнику територіального органу Держпраці або його заступнику відповідно до розподілу повноважень (уповноважена особа).

При цьому суд звертає увагу на норму ст.265 КЗпП, якою встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509. Цей Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України та ч.2-7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення", де згідно п.2, п.3, п.6, п.7 вказаного Порядку визначено уповноважені посадові особи, яким надано права, підстави, строки накладати штрафи та визначено порядок повідомлення. А відповідно до п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п.3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивачем порушено ч.3 ст.24 КЗпП, якою встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому ст.26 КЗпП встановлено наступний порядок випробування при прийнятті на роботу: при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю. Випробування не встановлюється при прийнятті на роботу: осіб, які не досягли вісімнадцяти років; молодих робітників після закінчення професійних навчально-виховних закладів; молодих спеціалістів після закінчення вищих навчальних закладів; осіб, звільнених у запас з військової чи альтернативної (невійськової) служби; інвалідів, направлених на роботу відповідно до рекомендації медико-соціальної експертизи. Випробування не встановлюється також при прийнятті на роботу в іншу місцевість і при переведенні на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, а також в інших випадках, якщо це передбачено законодавством.

А ст.27 КЗпП встановлено строк випробування при прийнятті на роботу: строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця. Якщо працівник в період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або з інших поважних причин, строк випробування може бути продовжено на відповідну кількість днів, протягом яких він був відсутній.

Отже, суд погоджується з позицією відповідача, виходячи з наступного.

Статтею 29 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, мають право проходити стажування за професією (спеціальністю), за якою здобувається освіта, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час. Метою стажування є набуття досвіду з виконання професійних завдань та обов'язків, удосконалення професійних знань, умінь та навичок, вивчення та засвоєння нових технологій, техніки, набуття додаткових компетенцій. Порядок укладення договору про стажування та типову форму договору затверджує Кабінет Міністрів України. Строк стажування за договором не може перевищувати шести місяців. Запис про проходження стажування роботодавець вносить до трудової книжки. Стажування проводиться за індивідуальною програмою під керівництвом працівника підприємства, установи, організації, який має стаж роботи за відповідною професією (спеціальністю) не менш як три роки. У разі коли в період стажування особа, зазначена у частині першій цієї статті, виконує професійні роботи, підприємство, організація, установа за всі роботи, виконані відповідно до наданих завдань, здійснює виплату їй заробітної плати згідно з установленими системами оплати праці за нормами, розцінками, ставками (окладами) з урахуванням коефіцієнтів, доплат і надбавок.

Підзаконним актом, що регулює відносини у сфері стажування є постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 № 20, якою затверджено порядок укладення договору про стажування та типову форму договору.

Відтак, законодавством визначено порядок та механізм укладання студентами вищих та учнями професійно-технічних навчальних закладів з підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання договорів про стажування.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами проходження стажування ОСОБА_4 на момент перевірки є: заява про проходження стажування від 01.07.2016, наказ про стажування, договір про стажування від 01.07.2016, індивідуальний план стажування та висновок про результати стажування.

Таким чином, проходження стажування ОСОБА_4 формально оформлено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 № 20, яка регулює проходження стажування студентів.

Однак з системного аналізу норм Закону України "Про зайнятість населення" та постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 № 20 слідує, що домовленість роботодавця з особою про проходження стажування і сам факт проходження стажування не потребує укладення трудового договору і оплата роботи на підставі договору про стажування є цілком законною. Проте, в наданому позивачем договорі про стажування, укладеного між ним та ОСОБА_4 в п.4 (здобута спеціальність (кваліфікація) або професія (кваліфікаційний рівень) зазначено "бармен-офіціант". При цьому, Управлінням Держпраці у Чернігівській області листом від 06.10.2016 № 02-04/3510 надіслано запит до Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту щодо надання інформації відносно ОСОБА_4, щодо професії (кваліфікаційний рівень) яку він здобуває, чи укладалися договори між ліцеєм та позивачем щодо проходження учнями виробничої практики або стажування.

Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту листом від 10.10.2016 № 01-08/410 повідомив, що ОСОБА_4 навчається в ліцеї на третьому курсі за професією "Оглядач вагонів. Провідник пасажирського вагону". Договори на проходження виробничої практики між ліцеєм та ФОП ОСОБА_1 не укладалися. Тобто, ОСОБА_4 ще здобуває, а не здобув професію і не продовжує навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні. Крім того, стажування за професією "Оглядач вагонів. Провідник пасажирського вагону", за якою здобувається освіта неможливо пройти у ФОП ОСОБА_1 у кафе, за професією бармен-офіціант, що протирічить положенню ст.29 Закону України "Про зайнятість населенню".

Суд також зазначає, що Закон України "Про професійно-технічну освіту" терміном "стажування" не оперує, однак відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про вищу освіту" стажування - це набуття особою досвіду виконання завдань та обов'язків певної спеціальності. Отже, воно є складовою післядипломної освіти нарівні з перепідготовкою, спеціалізацією, розширенням профілю (підвищенням кваліфікації) та належить до числа освітніх послуг. А освітні послуги, зокрема, щодо первинної професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації робітників підлягають ліцензуванню.

Тобто, позивач не має права здійснювати стажування студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів без отримання відповідної ліцензії, крім передбачених в ст.29 Закону України "Про зайнятість населення" умов.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.10.2016 суд до уваги не приймає, оскільки встановлені нею обставини відсутності складу правопорушення у зв'язку з тим, що перевіряючий не просив позивача надати йому документи, які б підтверджували проходження ОСОБА_4 стажування, та наявність їх в матеріалах справи на момент розгляду справи не спростовують висновок Управління Держпраці у Чернігівській області про порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України та не доводять протиправність або наявність порушень при винесенні оскаржуваної постанови від 08.09.2016 № 25-01-008/0451/7.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача та приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови Управління Держпраці у Чернігівській області від 08.09.2016 № 25-01-008/0451/7. А тому, у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк