Справа № 804/16224/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Борисенка П.О., судді Ляшка О.Б. судді Барановського Р.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Департаменту державної реєстрації України Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вчинена державним реєстратором відмова в державній реєстрації прав є протиправною, а оскаржуване рішення має бути скасоване.
Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження та про підтримання позовних вимог.
Відповідач - 1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Письмових заперечень на позов не надав, з клопотанням про розгляд справи без його участі до суду не звертався.
Відповідач - 2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Надав до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки повноваження стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Законом віднесено до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного органу державної реєстрації прав, а не до компетенції органу державної реєстрації прав, який представляє його керівник. Державні реєстратори прав на нерухоме майно є самостійними субєктами владних повноважень, рішення, дії або бездіяльність яких можуть бути оскаржені до суду, а також визнані незаконними (протиправними, нечинними) та скасовані. Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень або відмову в такій реєстрації. Рішення від 06 листопада 2015 року № 25927891 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, а не Міністерством юстиції України.
За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва № 1279/304-37.
Згідно з пунктом 1.1 договору пайової участі у фінансуванні будівництва № 1279/304-37 сторони (учасники) вказаного договору зобовязалися спільно діяти без створення юридичної особи на підставі обєднання своїх пайових вкладів для досягнення спільної мети: будівництво багатофункціонального офісного центру з торгівельно-виставковими площами «Цивілізація» на розі вулиць Мечникова та Сєрова у м. Дніпропетровську та введення його в експлуатацію (далі - Обєкт).
03 липня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Приватному підприємству «Плутон» було видано дозвіл на виконання будівельних робіт - будівництво будівлі комерційного призначення по вул. Мечникова в районі буд. № 17 (Бабушкінський район), будівельні роботи по якій виконує ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД».
16 липня 2008 року розпорядженням Дніпропетровського міського голови № 1092-р вищезазначеній будівлі комерційного призначення присвоєно адресу - вул. Мечникова, 19.
Згідно з п. 3.4 договору пайової участі в будівництві № 1279/304-37 планований строк закінчення будівництва - IV квартал 2007 року. Відповідно до п.3.5 договору планований строк введення Обєкта в експлуатацію - II квартал 2008 року. Цей строк був порушений з боку ТОВ «Консоль ЛТД». Додатковою угодою від 18 липня 2011 року до договору пайової участі, строк закінчення будівництва було продовжено до IV кварталу 2011 року. ТОВ «Консоль Лтд» порушило також і цей строк.
Відповідно до п. 3.1 договору пайової участі в будівництві № 1279/304-37, позивач, як пайовик зобовязався в якості свого вкладу по даному договору внести грошові кошти у сумі еквівалентній 228 000 (двісті двадцять вісім тисяч) доларів США в гривнях по офіційному курсу НБУ на момент оплати.
В якості свого внеску згідно з п. 3.1. договору пайової участі в будівництві № 1279/304-37 ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Консоль ЛТД» грошові кошти у сумі еквівалентній 228 000 (двісті двадцять вісім тисяч) доларів США в гривнях по офіційному курсу НБУ на дату платежу.
23 травня 2012 року ТОВ «Консоль ЛТД» видало позивачу довідку про те, що ОСОБА_1 повністю вніс пайовий вклад у відповідності до договору пайової участі в будівництві № 1279/304- 37 у розмірі 1151400,00 грн., що є еквівалентом 228000,00 дол. США.
У звязку з невиконанням ТОВ «Консоль ЛТД» обовязків щодо будівництва офісного центру позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на закріплене за ним приміщення.
Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 10 червня 2015 року було винесене рішення по справі № 200/4108/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», третя особа: ПП «Плутон» про визнання права власності на нерухоме майно, яким було визнано за ОСОБА_3 право власності на офісне приміщення № 13, загальною площею 118,1 кв.м., яке розташоване в осях Г-Е:5- 8, на 6-му поверсі незавершеного будівництвом багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, 19 та яке складається з приймальні, номер приміщення 1, площею 14,3 кв.м., міні- кухні, номер приміщення 2, площею 4,0 кв.м., санвузла, номер приміщення 3, площею 3,9 кв.м., офісу, номер приміщення 4, площею 95,9 кв.м., для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.
26 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на офісне приміщення № 13, яке розташоване на 6-му поверсі незавершеного будівництвом багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, 19.
Проте, 06 листопада 2015 року державним реєстратором ОСОБА_2 було винесене рішення № 25927891 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яке було обгрунтувано тим, що заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна подано після реєстрації обтяжень, встановлених щодо всього майна ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» наявні численні активні записи про обтяження та тим, що багатофункціональний офісний центр не введений в експлуатацію.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становить Міністерство юстиції України та його територіальні органи.
Відповідно др. ч. 1 ст. 9 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення та проведення державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень лише за наявності підстав для відмови в державній реєстрації.
Положення статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містять жодних підстав, які б, за наявності «численних активних записів про обтяження» перешкоджали б реєстрації прав на нерухоме майно на підставі судового рішення, яке набрало чинності.
Судом встановлено, що Держаний реєстратор, посилаючись на наявність арештів на майно ТОВ «Консоль Лтд», відмовив позивачу у реєстрації права власності на конкретно визначений обєкт - офісне приміщення № 13, загальною площею 118,1 м2, яке розташоване в осях Г-Е:5-8, на 6-му поверсі незавершеного будівництвом багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, 19.
Водночас, за даними реєстру обтяжень відсутні будь-які обтяження, в тому числі й арешти, накладені на вищезазначене майно - офісне приміщення № 13, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, 19.
Відтак, посилання державного реєстратора на те, що стосовно обєкту нерухомого майна (офісне приміщення № 13, загальною площею 118,1 м2, яке розташоване в осях Г-Е:5-8, на 6-му поверсі незавершеного будівництвом багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація») наявні зареєстровані обтяження є протиправним незалежно від підтвердження чи спростування факту наявності таких обтяжень.
В той же час, суд визнає правомірною відмову державного реєстратора в у державній реєстрації прав та їх обтяжень на зазначене нерухоме майно оскільки багатофункціональний офісний центр «Цивілізація» не введений в експлуатацію.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Відповідно до абзацу 1 п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, у разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Згідно з ч.5 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.
Оскільки на час прийняття рішення державним реєстратором ОСОБА_2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06 листопада 2015 року № 25927891 не були введені в експлуатацію ані офісне приміщення № 13, загальною площею 118,1 м2, яке розташоване в осях Г-Е:5-8, на 6-му поверсі незавершеного будівництвом багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація» ані багатофункціональний офісний центр з торгово-виставковими площами «Цивілізація», то в державного реєстратора були відсутні правові підстави для проведення державної реєстрації на зазначене офісне приміщення.
Визнання за ОСОБА_3 право власності на офісне приміщення № 13 саме на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/4108/15-ц від 10 червня 2015 року не є виключною та беззаперечною підставою для державного реєстратора зареєструвати право власності на зазначене офісне приміщення № 13. Предметом розгляду в районному суді було визнання права власності, а предметом даного адміністративного позову є дії державного реєстратора щодо реєстрації права власності, які регулюються спеціальним законодавством, зокрема ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6