Справа № 804/2474/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 р. Справа № 804/2474/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» про стягнення заборгованості,-
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ», в якому просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» адміністративно-господарські санкції у розмірі 1941591,68 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення вимог ст.ст.19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не забезпечив працевлаштування інвалідів у відповідній кількості та не сплатив вчасно адміністративно господарські санкції за нездійснення працевлаштування інвалідів у 2015 році.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що відповідачем у повному обсязі виконано норми чинного законодавства та сумлінно вжито всіх можливих заходів, спрямованих на забезпечення працевлаштування інвалідів на підприємстві, але наявність на підприємстві відповідача протягом 2015 року працюючих 133, а не 161 нормативно передбачених, інвалідів не є наслідком протиправних дій чи бездіяльності відповідача, а спричинене обєктивними факторами, що знаходяться поза волею відповідача та не підконтрольні йому. Це, зокрема: направлення до відповідача для працевлаштування протягом 2015 р. службою зайнятості лише 71 особу-інваліда, з яких тільки 31 особа виявили бажання працевлаштуватися на підприємство відповідача, мала кількість звернень самих інвалідів до відповідача з метою працевлаштування, відмова інвалідів від укладення з Відповідачем трудового договору, тощо. Тобто, наслідки у вигляді недотримання відповідачем у 2015 році нормативу працевлаштування інвалідів не перебувають у необхідному причинно-наслідковому звязку із діями відповідача, він не спричинений діями відповідача, а отже відсутні підстави для застосування до відповідача адміністративно господарських санкцій.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» відноситься до підприємств, яким, відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон) встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів.
Статтею 18 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно ст. 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» протягом 2015 року надавалися звіти про наявність вакансій за формою 3-ПН до Дніпродзержинського міського центру зайнятості, що підтверджується матеріалами справи.
Як свідчить звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за формою №10-ПІ середньооблікова кількість штатних працівників Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» склала 4013 особи. Відповідно до нормативу, передбаченого ст. 19 Закону, на підприємстві мають бути працевлаштовані 161 інваліда. Фактично за цей період були працевлаштовані 133 інвалідів.
Таким чином, матеріали справи підтверджують наявність обставин, які визначені ст. 20 Закону у якості правопорушення в сфері господарської діяльності. Однак, загальні принципи відповідальності за такі правопорушення визначені у Господарському кодексі України, відповідно до ч. 1 ст. 218 якого, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другої названої статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Матеріали справи підтверджують, що Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» вживались всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення щодо працевлаштування інвалідів, які проявлялись у наступному.
Процедуру подання інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів центру зайнятості визначено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. №70.
Згідно цього Порядку інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Під час судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» впродовж 2015 р. подавались до Дніпродзержинського міського центру зайнятості звіти про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів (звітність форми №3-ПН). Копії звітів містяться у справі.
Також, Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» протягом 2015 р. здійснювало самостійний пошук інвалідів для працевлаштування шляхом направлення листів до Управління праці та соціального захисту Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, Союзу ветеранів Афганістану, Союзу «Чорнобиль України», Управління праці та соціального захисту Заводської районної ради м. Дніпродзержинська, Управління праці та соціального захисту Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, міжрайонної Дніпровської МСЕК, Дніпродзержинського державного технічного університету.
У газеті «Панорама «Азота»» Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» розміщало оголошення про наявність вакантних місць для інвалідів, разом з Профспілковим комітетом Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» останнє прийняло наказ-постанову №1117 від 17.12.2007 р. «Про забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів».
Таким чином, Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» у 2015 р. виконано обов'язок щодо надання інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.
Судом встановлено, що самостійно до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» звернулись 2 особи - інваліда, які працевлаштовані на підприємство, жодній особі інваліду, яка самостійно звернулася для працевлаштування до відповідача у 2015 році відповідачем не відмовлено.
Із 71 інвалідів, що направлялися службою зайнятості на підприємством у 2015 р., 31 особа працевлаштована, 17 осіб відмовилися від укладення з відповідачем трудового договору, коли прибули на підприємство для працевлаштування, 23 особи відмовилися від направлення на працевлаштування під час прийому у спеціаліста служби зайнятості.
Будь-яких доказів відмови Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» в працевлаштуванні інвалідів матеріали справи не містять.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» довело факт відсутності вини та неможливість уникнення правопорушення з незалежних від нього причин, що виключає підстави для притягнення його до відповідальності. Застосування відповідальності без наявності вини можливо лише у випадках, прямо передбачених законодавством, що регулює конкретні суспільні правовідносини. Якщо законом не передбачено застосування відповідальності без наявності вини, то суд при вирішенні справи виходить із загального принципу застосування відповідальності лише за наявності вини.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Враховуючи те, що Публічне акціонерне товариство «ДНІПРОАЗОТ» здійснило всі залежні від нього заходи з виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, повідомило компетентні органи про наявність вільних робочих місць для інвалідів, дотрималося усіх безумовних своїх обов'язків, передбачених законодавством, та вчинило усі залежні від нього дії для виконання умовних обов'язків, які залежать від наявності конкретних інвалідів, що мають бажання та змогу працювати, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню
Керуючись ст.ст.158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 13.06.2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 13.06.2016р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4