Справа № 2а-0870/5530/11
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2011 року Справа № 2а-0870/5530/11 м.Запоріжжя
за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №129966"

до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

про скасування рішення №274 від 28.02.2011, -

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

секретар судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 01.08.2011 )

від відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 77 /12 від 05.01.2011)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №129966"звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про скасування рішення №274 від 28.02.2011 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) позивачем сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески.

18.07.2011 відкрито провадження у адміністративній справі №2а-0870/5530/11 та призначено до судового розгляду на 01.08.2011.

У відповідності до ст.41 КАС України під час судового розгляду адміністративної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексом "Камертон".

У засіданні 01.08.2011, судом, відповідно до ст.160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Судом оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позові. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що підставою для застосування фінансових санкцій та винесення спірного рішення є ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, однак згідно пункту "й" підпункту 12 пункту 11 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2011 № 2464-VI - ч.ч.1-9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключено з 01 січня 2011 року. Таким чином, відповідач застосував фінансові санкції до позивача за нормами Закону, які втратили чинність з 01.01.2011, а отже є незаконними. Просить позов задовольнити.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях. Зазначив, що абзацом 6 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2011 № 2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Перевірка позивача була проведена за період до 01.01.2011. А отже, відповідачем правомірно зазначено підставою для застосування фінансових санкцій та винесення спірних рішень ч.9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Вважає дії відповідача законними, а спірні рішення правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №129966" зареєстроване в Комунарському районі м. Запоріжжя і знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та відповідно до ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) до 01.01.2011 було платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З 24.01.2011 року до 28.01.2011 року на підставі направлення від 21.01.2011 року № 17, виданого Управлінням, головним спеціалістом відділу по контрольно-перевірочній роботі за нарахуванням та сплатою платежів була проведена планова перевірка ТОВ "АТП №129966".

Перевірка проведена на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"від 05.04.2007 №877-V, Постанови КМУ від 03.09.2008 №775 "Про затвердження критерію, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів, пов'язаних з державним наглядом (контролем) у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", як платника з середнім ступенем ризику, за результатами якої складено акт №6 від 28.01.2011 року.

Перевіркою виявлено приховування (заниження) страхувальником показника фактичних витрат на оплату праці, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 33,2%, що підлягають сплаті за липень 2007 року у сумі 690,00 грн.

Відповідно розділу 1 Додатку 23 за липень 2007року (вхідний номер 12293 від 20.08.2007року) платником зазначено у рядку 2.1 у сумі 0,00грн, слідувало у сумі 690,00грн (заниження у сумі 690,00грн). Згідно Розрахунково-платіжної відомості №НЗП-000001 за липень 2007року нараховано заробітної плати найманим працівникам у загальній сумі 690,00грн.

Перевіркою встановлено відхилення (завищення) страхувальником показника фактичних витрат на оплату праці, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 33,2%, зазначеного у розрахунку сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Додаток 23), що підлягають сплаті за листопад 2009року у сумі 142,50грн.

Відповідно розділу 1 Додатку 23 за листопад 2009року (вхідний номер А62658 від 21.12.2009року) платником зазначено у рядку 2.1 у сумі 937,50грн, слідувало у сумі 795,00грн (завищення у сумі 142,50грн). Згідно Розрахунково-платіжної відомості №НЗП-000011 за листопад 2009року нараховано заробітної плати найманим працівникам у загальній сумі 795,00грн.

В кінцевому результаті перевірки загальне відхилення (заниження) суми фактичних витрат на оплату праці, на які нараховуються страхові внески, становить у сумі 547,50грн.

На підставі вищезазначеного акту 28.02.2011 року винесено рішення про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески № 274.

Рішення Управління позивач оскаржував до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Пенсійного фонду України. За результатами розгляду скарги, головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Пенсійний фонд України залишили скаргу позивача без задоволення, а рішення - без змін.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи позивач оскаржує рішення в частині щодо підстав для застосування фінансових санкцій та винесення його відповідно до ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 09.07.2003 №1058-IV, яка, на думку позивача, втратила чинність згідно пункту "й"підпункту 12 пункту 11 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення"Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"від 08.07.2011 № 2464-VI.

З даним твердженням позивача суд не погоджується у зв'язку з наступним:

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 №233, якою затверджено Порядок проведення Пенсійним фондом України та його територіальними органами планових та позапланових перевірок платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування установлено, що під час проведення перевірок платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування перевіряється також правильність нарахування за період до 1 січня 2011 року страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, контроль за сплатою яких покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Як було встановлено матеріалами справи та вбачається з акту перевірки від 28.01.2011 №6 перевірка відповідача з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів та надання достовірних відомостей до органів Пенсійного фонду проведена за період з 04.05.2077 по 31.12.2010.

Актом перевірки встановлені порушення порядку нарахування страхових внесків на заробітку плату липня 2007 року та листопада 2009 року.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"від 08.07.2011 №2464-VI.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення"Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"від 08.07.2011 №2464-VI встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності ним Законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно зазначено, як підставу для застосування фінансових санкцій та винесення спірних рішень ч.9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Викладене свідчить, що дії відповідача щодо застосування штрафних санкцій на підставі ч.9 ст.106 Закону №1058 є правомірними, а спірні рішення є законними та обґрунтованими.

Судові витрати слід віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №129966» до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про скасування рішення №274 від 28.02.2011 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) позивачем сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 10.08.2011.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко