Справа № 489/2950/16-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2950/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі - Департамент) та його Управління соціальних виплат та компенсацій Ленінського району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціальних виплат та компенсацій Ленінського району, яким просив визнати протиправними дії щодо скасування пільги та зобов'язання поновити призупинену пільгу на 50% знижку оплати за користування житлово - комунальними послугами та паливо в межах норм, встановлених законодавством, здійснивши відшкодування з дати призупинення 07 листопада 2015 р.

Зазначив, що дізнався у листопаді 2015 р. що йому з цього місяця, пенсіонеру МВС з 2004 р., не нараховуються пільги передбачені ст. 22 Закону України «Про міліцію», письмову відповідь Управління соціальних виплат та компенсацій Ленінського району про це отримав у травні 2016 р.

Вважаючи такі дії протиправним звуженням соціальних гарантій наданих йому раніше діючим Законом України «Про міліцію» звернувся до суду.

Ухвалою суду від 22 серпня 2016 р. до участі в справі другим відповідачем залучений Департамент.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив, що за отриманням субсидії по оплаті комунальних послуг за нині діючим порядком не звертався, раніше пільга нараховувалася на нього та трьох повнолітніх членів сім'ї.

В судове засідання Департамент надав письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Позивач з 01 грудня 2004 р. призначено пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Листом від 24 травня 2016 р. Управління соціальних виплат та компенсацій Ленінського району повідомило його, що згідно із втратою чинності Закону України «Про міліцію» з 07 листопада 2015 р. він втратив право на пільги передбачені ст. 22 цього закону.

Належним відповідачем в справі є Департамент, оскільки Управління соціальних виплат та компенсацій Ленінського району є його структурним підрозділом, тому позов до Управління задоволенню не підлягає.

Суд вважає дії Департаменту правомірними з огляду на таке.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року в статтю 22 Закону України «Про міліцію» частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і частина сьома статті 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Закону від 28 грудня 2014 року Кабінетом Міністрів України 04 червня 2015 року прийнято постанову №389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Згідно пункту 2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію».

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 27 січня 2016 року до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено.

З 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо.

Згідно абзаців 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Проаналізувавши зміст Закону України «Про Національну поліцію», суд приходить до висновку, що даний правовий акт не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про міліцію» стосовно пільг, є діючим, Конституційним судом України не визнаний неконституційним.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію», а тому позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають.

Така правова позиціє відповідає ВАС України у справі 610/3887/15-а.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький