Справа № 820/5615/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р.Справа № 820/5615/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача: Маленко Ю.А., Герман О.В.,

представника відповідача: Рязанцева В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р. по справі № 820/5615/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківський Машинобудівний завод "Світло Шахтаря", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17.03.2014р. № та №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. по справі № 820/5615/14 скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкова інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17.03.2014 року № та від 17.03.2014 року №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2015р. касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 у справі № 820/5615/14 залишено без змін в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 17.03.2014р. №; в іншій частині позовних вимог постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014р. та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. у справі № 820/5615/14 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкова інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17.03.2014р. №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просили залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток по взаємовідносинах з ПрАТ СК "Дніпроінмед" (0) за період з 01.01.2012р. по 31.03.2012р., та надання позивачем розрахунків коригувань сум податку додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий, квітень, червень, липень, жовтень 2013р., де проведено повернення передплати фізичним особам, відповідно до наказів від 30.01.2014р. № 97 та від 12.02.2014р. №149 .

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 26.02.2014р. № 56/28-09-40-00-14/00165712, в якому зафіксовані наступні порушення:

- пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, із змінами та доповненнями, що до завищення витрат у І кварталі 2012р. на суму 2152625,00 грн. по здійснених операціях зі страхування відповідальності перед третіми особами, та до заниження податку на прибуток за І квартал 2012р. у сумі 452051,25 грн.;

- п.192.1 і 192.2, ст.. 192 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, із змінами та доповненнями, щодо заниження податку на додану вартість у сумі 63333,33 грн., у тому числі: за лютий 2013р.- 14166,67 грн.; за квітень 2013 року - 19166,67 грн.; за червень 2013 року - 8333,32 грн.; за липень 2013 року - 11666,67 грн.; за жовтень 2013 року - 10000,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: від 17.03.2014р. № про нарахування суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 452 051,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 226 026,00 грн., всього на суму 678 077,00 грн. та від 17.03.2014р. № з податку на додану вартість на суму 63333,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у сумі 31667,00 грн., всього на суму 95000,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що 01.02.2012р. між позивачем та ПрАТ СК "Дніпроінмед" укладено договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №СШ/О1/О3/12-ОТБ, за умовами якого предметом договору є страхування відповідальності перед третіми особами, а саме: страхування направлено на продукцію, яка була реалізована ПАТ "ХМЗ "Світло Шахтаря" згідно договору №125 від 11.05.2010р. на поставку конвеєра, який укладено з ТОВ "ТК "Вітол". Згідно специфікації №269 від 28.02.2012р. вантажоотримувачем є ПСП "Шахта ім. Героїв космосу" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля".

З висновків викладених в акті перевірки від 26.02.2014р. № 56/28-09-40-00-14/00165712 вбачається, що на думку відповідача взаємовідносини між ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" та ПрАТ СК "Дніпроінмед" мають ознаки нереальності, а витрати по страхуванню у 1 кварталі 2012р. за наслідком господарських операцій із вказаним контрагентом включені позивачем до витрат на збут без належних правових підстав, також відповідач в акті робить посилання на дані акта перевірки від 09.08.2013р. №489/222/21870998, складеного за результатом документальної позапланової перевірки ПАТ "СК "Дніпроінмед".

Так, згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті Податкового кодексу України: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до абз. "г" пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 ПК України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Згідно з пп.140.1.6 п.140.1 ст.140 ПК України при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, як, зокрема, будь-які витрати із страхування фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Отже, вказані витрати зі страхування ризиків платника податку відносяться до валових витрат подвійного призначення, тобто таких, які в рахунок зменшення податкової бази приймаються у разі, якщо вони пов'язані безпосередньо з господарською діяльністю підприємства.

Згідно з ст. 6 ЗУ "Про страхування" страхування відповідальності перед третіми особами та страхування фінансових ризиків є видами добровільного страхування.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що у страхуванні відповідальності перед третіми особами суд вбачає ознаки страхування інших ризиків у розумінні пп.140.1.6 п.140.1 ст.140 ПК України, а витрати, понесені у зв'язку із укладенням договору такого страхування є пов'язаними з господарською діяльністю позивача та мають враховуватись при формуванні валових витрат за звітний період. Доказів страхування позивачем фіктивних операцій податковим органом не подано, факту неспіврозмірності страхових виплат відповідачем також не надано.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним розглядом, що контрагент позивача, ПрАТ СК "Дніпроінмед", як юридична особа на момент укладання та виконання договорів страхування мав цивільну правоздатність і дієздатність, був зареєстрований у ЄДРПОУ 18.11.1994 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Крім того, ПрАТ СК "Дніпроінмед" було зареєстровано як фінансову установу, що підтверджується свідоцтвом серія СТ № 116 від 21.08.2004р. та відповідно до довідки АА № 444714 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 20.04.2011р. керівником ПрАТ СК "Дніпроінмед" є ОСОБА_4 та видом діяльності за КВЕД є інші послуги у сфері страхування (код 66.03.0).

Також, за довідкою АА № 692468 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 15.10.2012р. керівником ПрАТ СК "Дніпроінмед" є ОСОБА_4 та видом діяльності за КВЕД є: інші види страхування, крім страхування життя, перестрахування, оцінювання ризиків завданої шкоди, діяльність страхових агентів і брокерів (код: 65.12; 65.20; 66.21; 66.22).

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про страхування" предметом безпосередньої діяльності страховика є страхування, перестрахування і фінансова діяльність, пов'язана з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням, а отже ПрАТ СК "Дніпроінмед" є страховиком у розумінні вказаної статті.

З аналізу установчого документу ПрАТ СК "Дніпроінмед"статуту, а саме розділу 2 "Предмет і цілі діяльності Товариства" судовим розглядом встановлено, що дане товариство створене з ціллю сприяння створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту інтересів юридичних та фізичних осіб.

Крім того, відповідно до Розпорядження Держфінпослуг від 28.08.03р. № 40 "Про затвердження ліцензійних умов провадження страхової діяльності" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.09.2003р. №805/8126), страховик має право здійснювати страхову діяльність після отримання відповідної ліцензії, страховик зобов'язаний прийняти та зареєструвати в уповноваженому органі правила страхування для здійснення страхової діяльності.

ПрАТ СК "Дніпроінмед" у встановленому чинним законодавство порядку отримано безстрокові ліцензії на здійснення послуг зі страхування, в тому числі і ліцензію на провадження добровільного страхування відповідальності перед третіми особами АВ №58478.

В матеріалах справи відсутні докази факту здійснення ПрАТ СК "Дніпроінмед" безліцензійної діяльності.

Зазначені в акті перевірки договори добровільного страхування відповідальності перед третіми особами укладені на підставі Правил добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, зареєстрованих Держфінпослуг, а отже страховик мав право укласти такі договори добровільного страхування із страхувальником, маючи ліцензію, отриману у встановленому чинним законодавством порядку та зареєстровані уповноваженим органом правила страхування.

З боку ПрАТ СК "Дніпроінмед" договір страхування підписаний генеральним директором, який на підставі статуту має право діяти без довіреності, що відповідно передбачено установчими документами товариства, а саме: статутом ПрАТ СК "Дніпроінмед", зареєстрованим Державним реєстратором Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області 21.09.2012р., номер запису 8002340 та статутом ПрАТ СК "Дніпроінмед", зареєстрованим Державним реєстратором Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області 15.11.2012р., номер запису 2002340.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженим на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Укладений договір страхування скріплений печатками, що також свідчить про дотримання сторонами вимог ст. 207 ЦК України.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при укладанні договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами між ПрАТ СК "Дніпроінмед" та ПАТ Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" було дотримано вимоги ч. 2 ст. 207 ЦК України.

Крім того, при укладанні договору страхування дотримано вимоги спеціального законодавства, що регламентує відносини зі страхування, оскільки.

Відповідно до ст. 16 ЗУ "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 4 ЗУ "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Предмет договору страхування є суттєвою умовою договору страхування, як і інші положення перелік яких мітиться у ст. 16 Закону України "Про страхування".

Виходячи із положень ст. 16 Закону України "Про страхування", по договору страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату.

Страховий випадок - це відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що укладений договір страхування протягом періоду, що перевірявся, відповідає ст.16 ЗУ "Про страхування" та містить підписи сторін, що підтверджує волевиявлення сторін на укладання правочину та настання відповідних правових наслідків, а перерахування по укладеному договору страхування страхових платежів (внесків, премій) також свідчить про вчинення дій сторонами правочину на настання відповідних правових наслідків, що підтверджується наданими до перевірки банківськими виписками.

Стосовно висновків акта перевірки щодо розрахунків ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" коригувань сум податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ за лютий, квітень, червень, липень, жовтень 2013р., де проведено повернення передплати фізичним особам, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України зазначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Судовим розглядом встановлено, що повернення грошових коштів було здійснено працівникам ПАТ "Світло шахтаря" на підставі їх письмової заяви у зв'язку з відмовою придбати квартиру, а отже при поверненні авансу у зв'язку з розірванням угоди купівлі-продажу, операція з придбання товару фактично не відбувається, а тому і об'єкт оподаткування у постачальника відсутній.

Отже, судом першої інстанції правомірно вказано, що за умов коли продавцем, платником ПДВ на дату отримання авансової оплати від неплатника ПДВ, були визначені податкові зобов'язання з ПДВ та надалі сталися обставини, внаслідок яких неможливо виконати умови договору купівлі-продажу товарів, а авансові платежі повернуто, то продавець, платник ПДВ, має право виписати розрахунок коригування до податкової накладної та зменшити нараховану суму податкових зобов'язань з ПДВ.

Таким чином, на виконання вказаних положень позивачем були складені розрахунки, пов'язані з поверненням отриманих сум попередньої оплати у розмірі 379999,98 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 63333,33 грн.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 26.07.2016р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р. по справі №820/5615/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2016 р.