Справа № 822/1893/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1893/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представника відповідачаОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Хмельницької області , третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до прокуратури Хмельницької області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати заробітної плати ОСОБА_4 за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру". Також просить зобов'язати прокуратуру Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату та інші доплати ОСОБА_4 за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже проведених виплат за цей період.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що відповідач на момент звільнення позивача не виплатив йому в повному обсязі заробітну плату, обчислену виходячи з розміру підвищених посадових окладів, передбачених ст.81 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надав до суду письмові заперечення, де зазначає, що заробітна плата була нарахована і виплачена позивачу в повному обсязі, відповідно до вимог ч.1 ст.49 Закону України "Про прокуратуру", постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505. Вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення, у яких просить в задоволенні позову відмовити, а розгляд справи здійснювати без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював на різних посадах в органах прокуратури Хмельницької області у період з 10.07.2001 року по 14.12.2015 року, у тому числі на посаді першого заступника прокурора м. Хмельницького з 11.12.2013 року по 14.12.2015 року. Наказом прокурора Хмельницької області №1698 від 11.12.2015 року ОСОБА_5 звільнено з посади першого заступника прокурора м. Хмельницького та органів прокуратури у зв'язку із реорганізацією органів прокуратури з 14.12.2015 року.

На думку позивача, заробітна плата за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року включно повинна була нараховуватись та виплачуватись прокуратурою Хмельницької області виходячи з посадових окладів, встановлених ст.81 Закону України "Про прокуратуру". Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

15.07.2015 року набрала чинності нова редакція Закону України "Про прокуратуру", згідно із ч. 3 ст. 81 якої посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 3 розділу XII Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року визнано таким що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, крім окремих статей, зокрема частини 1 статті 49 цього Закону, яка залишилась чинною.

Частиною 1 ст. 49 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року визначено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Надбавки за вислугу років встановлюються також іншим працівникам прокуратури (спеціалістам, службовцям, робітникам). Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку, постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" і визначено розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років. На підставі вказаної постанови ОСОБА_4 нараховувалась та виплачувалась заробітна плата протягом зазначеного періоду.

Крім цього, пункт 9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачає, що норми положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" на 2015 рік застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Відповідно до ч. 9 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Стаття 48 Бюджетного кодексу України передбачає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Також, відповідно до п. 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

У той же час у бюджетних призначеннях органам прокуратури України на заробітну плату, встановлених Законами України "Про державний бюджет України на 2015 рік", "Про державний бюджет України на 2016 рік" відповідні кошти для реалізації вимог ст. 81 Закону України " Про прокуратуру" передбачені не були.

Підпунктом 1 пункту 13 розділу XIII Закону України "Про прокуратуру" Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, а саме з 20.07.2016 року привести свої нормативно - правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно - правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Наведені положення дають підстави для висновку, що відповідач не був наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату йому заробітної плати у відповідному підвищеному розмірі.

Суд приходить до висновку, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" у цьому випадку не була можливою без/до внесення відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" №505 від 31.05.2012 року та Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Однак, оскільки такі зміни з незалежних від відповідача причин внесені не були, його вина у нездійсненні зазначеного позивачем перерахунку, відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив порушення законодавства при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 14.12.2015 року, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд звертає увагу на те, що аналогічну правову позицію викладено також в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі №21-1461а15, від 30.03.2016 року у справі №822/504/13-а та від 13.07.2016 року у справі №820/4653/15, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.10.2016 року у справі К/800/26647/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судом не встановлена протиправність дій або рішень відповідача, позов задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2016 року 15.00

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1