Справа № 813/2905/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року № 813/2905/16

о 15 год., 41 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/2905/16 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представники ОСОБА_2
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, представник ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, представник не прибув ОСОБА_5, представник не прибув
про визнання незаконною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом у якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.09.2016 року просила визнати дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові з реєстрації декларації про початок будівельних робіт № ЛВ 89 по будівництву обєкту придорожнього сервісу у складі кафе-бару та номерів відпочинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313 неправомірними та зобовязати скасувати реєстрацію зазначеної декларації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником обєкта нерухомості за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313, загальною площею 6,0 кв.м. Третіми особами здійснюється незаконне будівництво обєкту придорожнього сервісу у складі кафе-бару та номерів відпочинку на асфальтованій ділянці на які розташований обєкт нерухомості власником якого є позивач.

Вказане незаконне будівництво здійснюється на підставі зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт № ЛВ 89 від 05.04.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, з підстав, що ними жодних протиправних дій щодо спірної реєстрації не вчинялись, а така правомірно була зареєстрована, оскільки земельна ділянка, про яку вказує позивач є комунальною власністю та використовується для будівництва на підставі відповідного договору оренди землі.

Представник відповідача просив суд в задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

05.04.2016 року, Департаментом ДАБК у Львівській області, правонаступником якого щодо спірних правовідносин є відповідач, проведено реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва обєкту придорожнього сервісу у складі кафе-бару та номерів відпочинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури департаменту містобудування ЛМР від 08.10.2015 року №166.

Земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № Ш-3396 від 01.04.2015 року, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 12.10.2015 № 45474961 кадастровий номер :11:007:0026, площею 0,3267.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» із змінами і доповненнями в редакції на час спірних правовідносин, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. N 747) із змінами і доповненнями в редакції на час спірних правовідносин, КАС України.

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39/1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру шляхом подання особисто або надсилання до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, за формою згідно з додатками 4 і 5 до цього Порядку у двох примірниках.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, в якій враховано зміни, до реєстру згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовнику (його уповноваженій особі) письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими цим Порядком.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копії:

- договору купівлі продажу будівлі, згідно якого позивач у 2008 році придбала будівлю під літерою «Я-1», загальною площею 6,0 кв.м. розташовану за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313, до будівлі відноситься асфальтована площадка під літерою «І», площею 2080 кв.м;

- відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно яких позивач є власником будівлі літ Я-1 загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313;

- технічного звіту, обстеження конструктивних елементів та технічного заключення про стан нерухомого майна нежитлової будівлі на ділянці 2080 кв.м. по вул. Шевченка, 313 у м. Львові;

- технічного паспорту будівлі під літ Я-1, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313;

Судом не враховуються вказані докази, як обґрунтування та підстави визнання протиправними дії відповідача та зобовязання скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт № ЛВ 89, оскільки:

Згідно ст. 193 ЗК України, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно ст. 194 цього ж Кодексу, призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно ст. 195 цього ж Кодексу, основними завданнями ведення державного земельного кадастру є:

а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки;

б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок;

в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Відповідно надані позивачем докази не жодним чином не ідентифікують земельну ділянку площею 2080 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313, на якій знаходиться обєкт нерухомого майна, власником якого є позивач.

На запитання суду представник позивача вказав, що присвоєння кадастрового номера згаданій земельній ділянці немає ніякого відношення до предмету спору, і доказів такого присвоєння суду не надав.

На момент розгляду справи у публічній кадастровій карті України, за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 313, відсутня земельна ділянка площею 2080 кв.м., як така і в тому числі яка б належала позивачу на праві власності або користування.

Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, які є у справі також не містять даних про те, що позивач є власником саме земельної ділянки площею 2080 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313.

Наявність присвоєного кадастрового номеру :11:007:0026, форми власності (комунальна) і іншої площі - 0,3267, унеможливлює зробити висновок про те, що саме ця земельна ділянка на якій задекларовано початок виконання будівельних робіт будівництва обєкту придорожнього сервісу у складі кафе-бару та номерів відпочинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313, є одна і таж земельна ділянка про яку вказує позивач.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що спірна декларація порушує її права, свободи та інтереси, оскільки така зареєстрована втому числі із врахуванням зазначених в ній відомостей про містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, якою користується третя особа на підставі договору оренди землі №Ш-3396 від 01.04.2015 року.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, позовні вимоги про визнання дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові з реєстрації декларації про початок будівельних робіт № ЛВ 89 по будівництву обєкту придорожнього сервісу у складі кафе-бару та номерів відпочинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 313 неправомірними та зобовязати скасувати реєстрацію зазначеної декларації, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 31.10.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.