Справа № 456/381/16-а 2-а/456/18/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 р. Справа № 876/5550/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Стрийське лісове господарство" про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до Державного підприємства «Стрийське лісове господарство» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що 26.01.2016 року районним мисливствознавцем ОСОБА_2 була винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1020 грн. за те, що він 19.12.2015 року незаконно полював у мисливських угіддях ЛОТМіР «Лісівник». Вважає таке рішення протиправним, оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього було сфальсифіковано.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не були взяті до уваги подані ним докази, які свідчать про те, що він не вчиняв зазначеного адміністративного правопорушення, так як не здійснював полювання, а лише знаходився на території мисливських угідь у дачному будиночку, де святкував свято Миколая разом із друзями. Крім того, апелянт зазначає, що докази які надав відповідач, не свідчать про те, що він незаконно полював на території ЛОТМіР «Лісівник». Також апелянт вважає недоведеними обставини щодо невиконання ним вимог посадової особи ДП «Стрийське лісове господарство» районного мисливствознавця ОСОБА_2 Вказує, що така посадова особа, пред'являючи до нього вимоги, не представився і з його зовнішнього вигляду не можна було встановити його службового становища.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.01.2016 року районним мисливствознавцем ОСОБА_2 складений протокол № 01 про адміністративне правопорушення, де зафіксовано, що 19.12.2015 року о 10 годині ОСОБА_1 перебував у мисливських угіддях ЛОТМір «Лісівник» із розчохленою, підготовленою до стрільби гвинтівкою.

26.01.2016 року постановою №1 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за ст. 85 ч.1 КУпАП.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідачем доведений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а позивачем не спростовано надані відповідачем докази.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" до полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування) з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня).

Стаття 14 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" встановлює, що документами на право полювання (для громадян України) є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов'язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред'являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 ст. 20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: 1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювати на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму; 2) полювати в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей; 3) полювати у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2015 року під час проведення рейду районним мисливствознавцем ОСОБА_2 - особою, уповноваженою здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання встановлений факт порушення правил полювання групою осіб у складі ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які перебували в мисливських угіддях ЛОТМіР «Лісівник» без належних документів на право полювання із розчохленою, готовою до стрільби мисливською зброєю.

На місці вчинення правопорушення мисливствознавцем ОСОБА_2 щодо вказаних осіб були складені протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не був складений 19.12.2015 року у зв'язку з тим, що він відмовився виконувати вимоги районного мисливствознавця ОСОБА_2 надати документи на зброю та дозвіл на проведення полювання і втік з місця вчинення адміністративного правопорушення. Районним мисливствознавцем ОСОБА_2 були направлені матеріали адміністративного правопорушення в Стрийське відділення поліції ГУ НП у Львівській області для встановлення особи та проведення перевірки за фактом порушення ним законодавства про мисливське господарство та полювання.

На підставі зібраних Стрийським відділом поліції Головного управління Національної поліції 14.01.2016 року матеріалів районним мисливствознавцем ОСОБА_2 був складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 85 КУпАП.

З матеріалів справи також вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення разом із повідомленням про дату, місце, час розгляду справи був направлений ОСОБА_1 та отриманий ним 22.01.2016 року.

Також встановлено, що зв'язку з неявкою ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення було його проведено за його відсутності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 1 від 26 січня 2016 року була винесена відповідачем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 14 січня 2016 року, який є належним доказом наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП, за фактом порушення правил полювання, який складений згідно процесуальних норм КУпАП.

Крім того, відповідачем на підтвердження правомірності складення протоколу та винесення оскаржуваної останови про адміністративне правопорушення було надано відеозйомку, яка підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що при складанні адміністративного протоколу та при розгляді справи не було допущено порушення прав позивача, при цьому позивач був притягнутий до відповідальності повноважним органом, а стягнення накладене в межах санкції даної статті та в межах строків, встановлених для притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними покликання ОСОБА_1 на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" полюванням вважається, окрім перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю, також і перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування) з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів. Факт перебування ОСОБА_1 у межах мисливських угідь зі стрілецькою зброєю, а отже і полювання, без належного на те дозволу, було підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Покликання апелянта на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд не врахував всіх доказів, зокрема наданої ним довідки, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки такий доказ не спростовує обставин, що встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Покликання апелянта на відсутність його вини у втечі з місця події у зв'язку з необхідністю повернутися додому, то апеляційний суд не бере ї до уваги, оскільки зазначене не спростовує самого факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1

Будь-яких доказів про обставини, які б пом'якшували його вину у вчиненні порушення, ОСОБА_1 не надав ні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем - ДП «Стрийське лісове господарство» в особі районного мисливствознавця ОСОБА_2 при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 були дотримані вимоги КУпАП.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2016 року у справі № 456/381/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

ухвала складена в повному обсязі 24.10.2016 року