Справа № 638/9240/16-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №638/9240/16-а
Провадження 2-а/638/298/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого: судді Грищенко І.О.

при секретарі: Самогньозд О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації м. Харкова про скасування неправомірного рішення суб'єкта владних повноважень, відшкодування майнової шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району державної адміністрації Харківської міської ради щодо позбавлення його 50% знижки на оплату комунальних послуг. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради відшкодувати заподіяну йому майнову шкоду в розмірі 50% на оплату комунальних послуг з дня її позбавлення - 7.11.2015 року, відновити йому право на 50% знижку на оплату комунальних послуг згідно ст. 22 Закону України «Про міліцію» та забезпечити його реалізацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером МВС України з 22.12.2010 року, коли був звільнений через хворобу. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про міліцію» йому та членам його родини надано 50% знижку на оплату комунальних послуг. Це право на пільгу діяло до липня 2015 року, коли йому повідомили, що зазначена знижка розповсюджується тільки на ті родини, сукупний дохід яких не перевищує 1710 гривень. Після надання довідок про доход родини, 50% знижка на комунальні послуги була відновлена. В грудні 2015 року, отримавши квитанцію на оплату електроенергії він побачив, що надана згідно ст. 22 Закону України «Про міліцію» пільга не врахована. З усного пояснення інспектора Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради він дізнався, що пільгу було скасовано відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 18 листопада 2015 р. № 1907/5/75-15 в якому повідомлялося, що згідно пунктів 1 та 5 прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію» з 7.11.2015 р. втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким і було передбачені пільги, тому їх дія припиняється. Вважаючи позбавлення його пільги протиправним, 11.12.2015 р. він звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради з заявою про повернення зазначеної пільги. Листом відповідача від 26.12.2015 р. № А-200/3 у задоволенні його заяви було відмовлено. Зазначений лист він отримав лише 12.01.2016 р., коли особисто звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації м. Харкова за відповіддю на свою заяву. Відмову у задоволенні заяви мотивовано тим, що з 07.11.15 набув чинності Закон України «Про національну поліцію». Відповідно до п.п. 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону з 07.11.15 Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність. Таким чином, особи, які мали право на пільги згідно із Законом України «Про міліцію» з 07.11.15 взагалі втратили право на пільги". Дії Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради в частині позбавлення його права, встановленого ст. 22 Закону України «Про міліцію», та відмову відповідача у її поверненні вважає протиправними і такими, що порушують його конституційні права, оскільки дію п.п. 1 та 5 Прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію» не може бути розповсюджено на події, які відбулися до його прийняття на час надання йому пільги. Рішення Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міськради порушує його право на пільгу та передбачене ст. 48 Конституції «право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло», оскільки через значну втрату працездатності під час проходження служби в ОВС, пенсія на теперішній час - моє єдине джерело доходів. Він має двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на моєму утриманні. За таких умов позбавлення його пільги спричиняє додаткові витрати з пенсії, що, в свою чергу, значно знижує мої можливості в частині забезпечення добробуту сім'ї. Тобто, у складних соціально-економічних умовах, в умовах інфляції та фінансової скрути, відповідач додатково штучно обмежив його фінансові можливості. Позбавлення пільги є посяганням на його конституційні права на недоторканість (відповідач свавільно втрутився в розподіл доходів його сім'ї) та фінансову безпеку (знизилися можливості витрат на лікування, харчування, додаткову освіту і розвиток дітей, одяг, побутові потреби). Таким чином, прийняте рішення є необґрунтованим і незаконним, при його прийнятті не було враховано правові норми статей 22 та 58 Конституції України, яким воно суперечить, а відтак і ст. 8 Конституції, яка пояснює, що норми Конституції України є нормами прямої дії, через що він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Уповноважений представник позивача - управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації м. Харкова, Шара Н.М., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Підтримала раніше подані до суду заперечення проти позову, за змістом яких ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою АДРЕСА_1. Знаходився на обліку в ЄДАРП по Шевченківському району м. Харкова з 23.12.2010 р. як особа, що має пільговий статус «Міліціонер на пенсії». До складу сім'ї пільговика входить дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

28 грудня 2014 р. за № 76-УІІІ було прийнято Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", а саме:

І. Внести зміни до таких законодавчих актів України:

1.У Законі України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20; Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 11, ст. 83; 2008 р., №№ 5-8, ст. 28; 2014 р., № 20-21, ст. 745):

1) частину сьому статті 22 викласти у такій редакції:

"Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

III. Прикінцеві положення

2.Установити, що норми цього Закону в частині врахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї при наданні пільг набувають чинності з 1 липня 2015 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997р. №4-зп, у пункті 3 зазначено наступне: ''Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше". Тобто, з прийняттям змін до Закону України "Про міліцію", якими встановлені пільги у відповідності до величини доходу, автоматично скасована норма Закону (частина сьома статті 22), яка раніше визначала такі пільги.

Таким чином, з 01.07.2015р. частина 7 ст. 22 Закону України «Про міліцію» діє в новій редакції. На виконання цієї статті Закону була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.15р.

Постановою КМУ № 389 від 04.06.15 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї» визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку дія його поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою у тому числі і Законом України "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально- виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні).

Відповідно до п. 2 вищезазначеного Порядку пільги, зазначені у п. 1 Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У 2015 році відповідно до підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України ця величина була встановлена на рівні 1710 грн.

Відповідно до п. 6 Порядку структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) одержують від територіальних органів Пенсійного фонду України за результатами обміну електронними базами даних відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" (Офіційний вісник України, 2002 р., № 15, ст. 814) інформацію про суми пенсійних виплат і факт працевлаштування пільговиків та членів їх сімей, відомості про яких містяться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

За даними автоматичного обміну електронними базами з управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова встановлено, що за період з 01.01.15 по 01.07.15 нарахована пенсія ОСОБА_1 та встановлений факт працевлаштування його дружини.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ № 389 від 04.06.15 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї» пільговики, до складу сім'ї яких входять працездатні особи, подають до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення декларацію про доходи сім'ї пільговика за формою згідно з додатком, а також довідки про доходи свої та членів сім'ї (крім довідок про розмір пенсії та соціальної допомоги)за шість місяців, що передують місяцю звернення, або документа, що підтверджують відсутність доходів за такий період.

Декларацію про доходи та підтверджуючі документи ОСОБА_1 до управління надавав та було визначено його право на пільги на період з 01.07.2015по 31.12.2015.

З 07.11.15 набув чинності Закон України «Про національну поліцію». Відповідно до п.п.1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону з 07.11.15 Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність. Таким чином, особи, що мали право на пільги згідно із Законом України «Про міліцію» з 07.11.15 взагалі втратили право на пільги.

Згідно п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Але Законом України «Про національну поліцію» пільги на оплату жилої площі та комунальних послуг не передбачені.

Законних підстав для надання пільги на комунальні послуги ОСОБА_1 немає.

Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та не підкріплені нормою Закону.

Крім того, В своєму позові позивач просить відшкодувати заподіяну йому майнову шкоду в розмірі 50% на оплату комунальних послуг, тобто, заявляє про стягнення коштів.

Про порушене право позивач дізнався в грудні 2015року, так як так як позивач в своєму позові вказує, що саме в цьому місяці він отримав квитанцію на оплату електроенергії та побачив, що пільга йому не нарахована, а до суду звернувся тільки в червні 2016 року, тобто, більше чим через шість місяців після того, як дізнався про своє порушене право.

Відповідно до ст. 100 КАСУ адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку для подачі адміністративного позову та не навів поважних причин, з яких цей строк був пропущений. Тому, вважає, що є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом справи встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України, звільнений через хворобу, з 22.12.2010 року отримує пенсію.

Згідно даних довідки Головного Управління МВС України в Харківській області Управління фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку №100/32353 від 27.01.2011 року, копію якої долучено до матеріалів справи, позивач і члени його сім'ї мають право з 23.12.2010 року і довічно відповідно до Закону України «Про міліцію» на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Як зазначає позивач, право на пільгу діяло до липня 2015 року, коли йому повідомили, що зазначена знижка розповсюджується тільки на ті родини, сукупний дохід яких не перевищує 1710 гривень.

Після надання довідок про доход родини, 50% знижка на комунальні послуги була відновлена.

В грудні 2015 року, отримавши квитанцію на оплату електроенергії позивач побачив, що надана згідно ст. 22 Закону України «Про міліцію» пільга не врахована.

З усного пояснення інспектора Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради позивач дізнався, що пільгу було скасовано відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 18 листопада 2015 р. № 1907/5/75-15 в якому повідомлялося, що згідно пунктів 1 та 5 прикінцевих положень Закону України «Про національну поліцію» з 7.11.2015 р. втратив чинність Закон України «Про міліцію», яким і було передбачені пільги, тому їх дія припиняється.

11.12.2015 року позивач звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району Харківської міської ради з заявою про повернення зазначеної пільги. Листом відповідача від 26.12.2015 р. № А-200/3 у задоволенні його заяви було відмовлено. Зазначений лист він отримав лише 12.01.2016 р., коли особисто звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації м. Харкова за відповіддю на свою заяву.

Положеннями ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 1 ст. 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII, згідно з ч. 1, 2 ст. 22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч. ч. 4, 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію»).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 22 Закону України «Про міліцію» (зі змінами внесеними Законом України № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України») встановлено, що пільги, передбачені частинами 4, 5 та 6 цієї статті, з 01 липня 2015 року надавались за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 04 червня 2015 року № 389 затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Згідно з положеннями п. 2 Порядку, його дія поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні).

Відповідно до вимог п. 10 Порядку, надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, у разі коли середньомісячний дохід сім'ї в розрахунку на одну особу не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, пільговик має право на отримання пільг протягом шести місяців з місяця визначення відповідного права, а у разі визначення права у липні - вересні 2015 р. - протягом шести місяців починаючи з 1 липня 2015 року.

Згідно з положеннями п. 14 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, надання пільг припиняється, якщо пільговиком приховано або навмисно подано недостовірні дані про доходи будь-кого із членів сім'ї пільговика, що вплинуло на визначення права на пільги, - з місяця, в якому виявлено порушення; за заявою пільговика - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Матеріалами справи підтверджено, що вказана пільга була надана позивачу довічно, тобто без обмеження будь-яким строком. При цьому така пільга була надана позивачу у відповідності до чинного на момент виходу позивача на пенсію законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Відповідно до положень ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Згідно з положеннями ст. ст. 22, 58 Конституції України при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" з 07.11.2015 р. втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. № 36 "Про внесення змін до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї" затверджено зміни до вищезазначеного Порядку, згідно яких у пункті 2 слова: "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні)," виключено.

Відповідно до вимог абзацу п. 15 розділу XI Закону України "Про національну поліцію", за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб, але Законом України "Про національну поліцію" не передбачена 50-відсоткова знижка плати за користування житлово-комунальними послугами для колишніх поліцейських та членів їхніх сімей.

Внесення змін до ст. 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, оскільки, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Відповідності до даних Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29 січня 2003 року, саме управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки позивачу, як пенсіонеру вже була встановлена пільга з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій довічно, у відповідача були відсутні правові підставі зупиняти дію пільги позивачу, у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що дії відповідача є неправомірними і порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення права ОСОБА_1 на отримання пільг.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Відповідачем не було доведено належним чином правомірність свого рішення, в той час, як позивач довів обґрунтованість позову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо позбавлення права позивача на пільги є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного.

Вимогами Ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до Управління ПСЗНА Шевченківського району ХМР - 11.12.2015 року з заявою про повернення пільги та дату отримання ним відповіді про відмову у задоволенні заяви про повернення пільги - 12.01.2016 року, дату звернення до суду - 01.06.2016 року, суд вважає, що право позивача, на відновлення його пільги, виникло 01.01.2016 року, а ні 07.11.2015 року, як просить позивач.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 11, 17, 99, 100, 159-163 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58, 64, 152 Конституції України, Законом України "Про національну поліцію", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації Харківської міської ради щодо скасування з 07.11.2015 року права на отримання ОСОБА_1 та членами його родини 50-відсоткової пільги з оплати за комунальні послуги без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської (Дзержинської) районної державної адміністрації Харківської міської ради поновити з 01.01.2016 року право на отримання ОСОБА_1 та членами його родини 50-відсоткової пільги з оплати за комунальні послуги без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї, згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про міліцію» та забезпечити його реалізацію.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.)

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: І.О.Грищенко