Справа № 22-а/0690/6915/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області

Справа № 22-а/0690/6915/11
Категорія 100
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді: Гансецької І.А.
суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.
при секретарі: Ковач Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційні скарги Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 13 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,
в с т а н о в и л а :
В апеляційних скаргах Департаменту соціальної політики Луцької міської ради і Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира просять скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянти посилаються на те, що статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України.
Апеляційна скарга Департаменту соціальної політики Луцької міської ради підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з січня 1997 року по серпень 2001 року проходив військову службу за контрактом у Луцькому прикордонному загоні, а з січня 2002 року по липень 2003 року та з липня 2008 року по квітень 2009 року - у військовій частині з місцем дислокації в м.Овруч, тобто на території зони гарантованого добровільного відселення.
Частиною 1 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
У період, за який заявлені вимоги про стягнення доплати, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМУкраїни «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року № 279-УІ дію ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.
Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат, передбачених ст. 39 Закону №796-ХІІ.
Разом з тим, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов`язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.
Крім зазначеного, судом не взято до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом 18.08.2009 року. За змістом ст.ст.99,102 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.
Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.
За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.
Керуючись ст.ст. 99,100,195, 196, 198,202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради задовольнити.
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира задовольнити частково.
Скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 13 липня 2010 року в частині стягнення коштів.
Ухвалити нову постанову.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира здійснити ОСОБА_1 нарахування та забезпечити виплату доплати до заробітної плати, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 18.08.2008року по 30.04.2009 року з урахуванням раніше виплачених коштів.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира в частині стягнення коштів відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2002 року по 31.07.2003 року та з 01.07.2008 року по 17.08.2008 року.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: