Справа № 2-а-61/11
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

Справа №2-а-61/11/1023

(№ 2-а13 85/10/1023)

25 січня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла A.C., при секретарі Носенко LB., з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Славутичі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУМВС України в Київській області, третя особа - старший інспектор дорожньо-патрульної служби Броварського взводу ДПС при УДАІ старший лейтенант міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогами визнати незаконною і скасувати постанову інспектора ДПС Броварського взводу старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії AI № 367696 від 7 грудня 2010 року.

Позов мотивував незаконністю постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу 272 гривень за невиконання вимог суцільної дорожньої розмітки 1.1., оскільки доказів того немає.

У судовому засіданні позивав просив задовольнити позов, пославшись на зазначені у позовній заяві обставини.

Відповідач надіслав лист, у якому просив залишити постанову без змін за наявними доказами.

Третя особа до суду не з'явилася без повідомлення причин, що не є перешкодою для розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши надані докази, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що позов є необгрунтованим і задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою старшого інспектора ДПС Броварського взводу ДПС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії AI № 367696 від 7 грудня 2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 272 гривні за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у перетині суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушено вимоги п.п. 1.1. додатку 2 ПДР.

Відповідно до п.п. 1.1. додаток 2 розділ 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транпсортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1. перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1. позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення, зокрема, вимог дорожньої розмітки тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилом ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення позивач 7 грудня 2010 року о 10 годині 30 хвилин на дорозі Київ-Чернігів 38 км, керуючи автомобілем, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки , чим порушив вимоги п.п. 1.1. додаток 2 ПДР.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Зазначений протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та додатку 5 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 р. № 77, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за № 374/16390, складений посадовою особою в межах повноважень, передбачених ст. 255 цього Кодексу і є належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова відповідає ст. 283 цього Кодексу, винесена посадовою особою відповідно до повноважень, передбачених ст. 222 цього Кодексу, стягнення накладено у межах санкції частини першої статті 122 цього Кодексу за відсутності обставин, які відповідно до ст. 247 та ст. 17 цього Кодексу виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення та адміністративну відповідальність, з дотриманням положень ст. 33 цього Кодексу щодо врахування характеру правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, на які посилається позивач, не грунтуються на доказах і не спростовують проколу про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на необхідність наявності інших доказів, крім протокол про адміністративне правопорушення, не грунтується на положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували протокол про адміністративне правопорушення і свідчили про додержання ним вимог дорожньої розмітки, тобто не довів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Оскільки спірна постанова відповідає вимогам закону і прийнята в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, то підстав для визнання її неправомірною та скасування немає.

Дії інспектора відповідали Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо- патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за № 576/16592 та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 р. № 77, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за №374/16390.

Позовні вимоги є безпідставними, обставини, на які посилається позивач, є не доведеними і задоволенню не підлягають.

Оспорювана постанова є законною, винесеною на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який є належним доказом і підстав для визнання її неправомірною та скасування немає.

Керуючись ст. 160-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає, є остаточною і набирає законної сили в момент проголошення.

Суддя Орел А.С.