Справа № 806/1914/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/1914/16

категорія 10.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача Литвинюка В.В.,

представника відповідача Примака А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бердичівського міського центру зайнятості до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення безробітному

встановив:
5 жовтня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Бердичівський міський центр зайнятості (далі - Бердичівський МЦЗ) із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми виплаченого забезпечення безробітному у розмірі 11945 грн 45 коп.

У позовній заяві Бердичівський МЦЗ вказав, що 3 вересня 2015 року до Бердичівського МЦЗ з метою пошуку роботи звернулась ОСОБА_1 , яка була звільнена з посади завідувача бібліотекою клубу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із реорганізацією. У період з 29 вересня 2015 року до 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. Однак рішенням Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_1 була поновлена на роботі у Військовій частині НОМЕР_1 . Добровільно кошти відповідач не повернув. Просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Бердичівського МЦЗ суму виплаченого забезпечення безробітному у розмірі 11945 грн 45 коп.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог пояснив, що сума матеріального забезпечення ОСОБА_1 , виплаченого їй у період перебування на обліку в Бердичівському МЦЗ підлягає стягненню з роботодавця, оскільки остання була поновлена на роботі за рішенням суду, а відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що дійсно у 2015 році мали місце реорганізація та передислокація Військової частини НОМЕР_1 , під час яких т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 видав наказ, яким звільнив із посади ОСОБА_1 із виплатою їй усіх необхідних при цьому коштів. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що відповідач вважає звільнення ОСОБА_1 законним.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 №171 звільнено ОСОБА_1 з посади завідувача бібліотекою клубу, у зв`язку із реорганізацією військової частини, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (а.с.13).

3 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського МЦЗ із заявою про надання їй статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, Закону України "Про зайнятість населення". Одночасно у заяві зазначила, що у даний час не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугу років. Не є суб`єктом підприємницької діяльності (а.с.6-7).

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю (а.с.8).

Під час перебування на обліку у Бердичівському МЦЗ ОСОБА_1 здійснювалась виплата матеріального забезпечення (допомога по безробіттю) за період з 29 вересня 2015 року до 17 лютого 2016 року (а.с.9-12).

17 лютого 2016 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у цивільній справі №274/4455/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 березня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача бібліотекою клубу Військової частини НОМЕР_1 . Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 серпня 2015 року до 17 лютого 2016 року у сумі 611 грн 00 коп. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю (а.с.22).

18 лютого 2016 року наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 №40 поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача бібліотекою клубу, на підставі виконавчого листа Бердичівського міськрайонного суду №274/4455/14-ц від 17 лютого 2016 року, виданого на виконання рішення Бердичівського міскрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року (а.с.14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступних мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України від 2 березня 2000 року №1533-III "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон України №1533-III) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України №1533-III визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Аналогічне положення наведене у підпункті 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198.

Абзацом другим частини 4 статті 35 Закону України №1533-III встановлено, що із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що право на допомогу по безробіттю мають особи, які визнані в установленому законодавством порядку безробітними та у разі поновлення цих осіб на роботі за рішенням суду роботодавець зобов`язаний сплатити центру зайнятості, в якому був зареєстрований безробітний, усю суму виплаченого забезпечення безробітному за період з часу звільнення по день поновлення на роботі за рішенням суду.

Відповідно до пунктів 1 та 6 Положення "Про Бердичівський міський центр зайнятості", затвердженого наказом Житомирського обласного центру зайнятості 17 березня 2016 року №64 Бердичівський міський центр зайнятості (далі - базовий центр зайнятості) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості та виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державною соціального страхування на випадок безробіття, визначені Законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", «Про зайнятість населення", до внесення відповідних змін до цих законів (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2014 року №90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення").

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 34 Закону України №1533-III фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

На виконання наданих функцій Бердичівським МЦЗ на адресу Військової частини НОМЕР_1 надіслано претензію №495 від 22 лютого 2016 року про необхідність повернути кошти, виплачені позивачем ОСОБА_1 як допомога по безробіттю у сумі 11945 грн 45 коп. (а.с.17-18), однак у добровільному порядку вказані кошти відповідачем на виплачені.

Статтею 39 Закону України №1533-III встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем у добровільному порядку не виплачено позивачу вказаної суми коштів, про що свідчить відсутність відповідних доказів у матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:
Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Бердичівського міського центру зайнятості суму виплаченого забезпечення безробітному у розмірі 11945 грн 45 коп.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 31 жовтня 2016 р.