Справа № 22-а-658/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а-658/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Гансецької І. А.

суддів: Микитюк О.Ю., Матюшенка І.В.

при секретарі: Пюра Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 27.08.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити нарахування коштів,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача виплатити йому щомісячну соціальну допомогу в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 2006-2008 р. та зобовязати відповідача нарахувати і стягнути вказану допомогу в розмірі 4471,20 грн.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 27.08.2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в Корольовському районі м. Житомира щодо відмови позивачу у нарахуванні надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті надбавки до пенсії за 2008 рік в розмірі 785,0 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Також, апелянт посилається на те, що суд безпідставно .застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та не врахував, що жодним нормативним актом не врегульовано механізм розрахунку підвищення пенсії.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 вказаного Закону було обмежено Законами України „Про Державний бюджет на 2006 рік, „Про Державний бюджет на 2007 рік та „Про державний бюджет на 2008 рік, а тому виплати пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги в 2007-2008 роках проводились в меншому, ніж передбачено Законом, розмірі, а в 2006році такі виплати взагалі не проводились.

Зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», передбачене Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік неконституційним не визнавалось, тому підстави для нарахування підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, у 2006 році відсутні.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6 рп /2007 та рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення Законів України „Про Державний бюджет на 2007 рік та „Про Державний бюджет на 2008 рік щодо обмеження виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на всій території України та мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції, і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових. актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, та відсутності нормативного акту, який регулює механізм розрахунку підвищення пенсій, є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання неправомірними дій УПФ України в Корольовському районі м. Житомира щодо відмови позивачу у нарахуванні надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії за 2008 рік із застосуванням вимог ст.ст.99, 100 КАС України, оскільки на цьому наполягав представник відповідача в судовому засіданні.

Разом з тим, судом першої інстанції не було враховано, що позивач звернувся з позовом до суду 22.07.2009 року, тому доплату до пенсії йому слід стягнути за період з 22.07.2008 по 31.12.2008 року.

Крім зазначеного, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги про стягнення недоплачених коштів, помилково виходив з того, що стягнення у визначеній позивачем грошовій сумі підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова ухвалена із порушенням норм процесуального права, а тому її належить скасувати і ухвалити нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 205,207, 212 КАС України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира задовольнити частково.

Скасувати постанову Корольовського районного суду 27.08.2009 року.

Ухвалити нову постанову, якою частково задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира щодо відмови позивачу у нарахуванні надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 22.07.2008 по 31.12.2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплату до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.07.2008 по 31.12.2008 року з урахуванням фактично отриманих коштів за вказаний період.

В решті вимог позов залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: