Справа № 2а/1670/5131/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/3642/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа - ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця від 06.11.2007р., на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2012р. позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 01.02.2007р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладені кредитний договір №ML-D00/022/2007 та договір іпотеки №PMI-D00/002/2007.

09.10.2007р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. звернуто стягнення на житловий будинок ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вчинено виконавчий напис, який позивачем було пред'явлено до виконання до підрозділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Полтавській області.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Полтавській області від 16.10.2007р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 09.10.2007р. про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 794033,05 грн. за рахунок заставленого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця від 06.11.2007р. накладено арешт на житловий будинок боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження, про що 13.11.2007р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_4

Листом відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Полтавській області від 18.06.2012р. позивача повідомлено, що постановою від 15.10.2008р. виконавчий документ (виконавчий напис нотаріуса) повернуто стягувачу на підставі пункту 6 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження ВП №5039754 знищено у зв'язку із закінченням строку зберігання. Підстави для зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачу відсутні.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 04.11.2009р. у справі №2-1285/09 стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01.02.2007р. №ML-D00/022/2007.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_4, знищено за закінченням строків зберігання, зняття арешту з майна не порушує чиї-небудь права та інтереси, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що доказів наявності наміру у ОСОБА_4 виконати рішення Київського районного суду м.Полтава від 04.11.2009р. в добровільному порядку позивачем не надано, позивачем не обгрунтовано причин не звернення судового рішення до примусового виконання з урахуванням тієї обставини, що предмет забезпечення стягнення вже знаходиться під арештом, а тому підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Поряд з тим, апеляційним судом не враховано, що за правилами статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі статтею 40 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника.

В ході розгляду справи судами встановлено, що повертаючи стягувачеві виконавчий документ з підстав, передбачених пунктом 6 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем заходів по припиненню арешту майна боржника не вжито, в зв'язку з чим висновки апеляційного суду щодо правомірності дій відповідача не можна визнати обгрунтованими.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012р. скасувати, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2012р. у даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський