Справа № 804/3441/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 р. Справа № 804/3441/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості,-
Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (правонаступником якого є - Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в якому просить: стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області відшкодувати витрати на виплату та доставку допомоги на поховання, виплачені сім'ям померлих, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або особам, які здійснили поховання за січень 2014 року в розмірі 403,16 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у січні 2014 року позивачем здійснено виплату суми допомоги на поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Так, згідно Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2004 № 5-4/4, виплата допомоги на поховання таких осіб підлягає відшкодуванню відповідачем. Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, оскільки позивач поніс певні витрати, пов'язані з виплатою і доставкою допомоги на поховання, а відповідач відмовився прийняти та відшкодовувати такі витрати.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року позов задоволено, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року залишеною без змін. Стягнуто з Відділення Фонду на користь УПФУ витрати на виплату та доставку допомоги на поховання, виплаченої сім'ям померлих, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або особам, які здійснили поховання за січень 2014 року в розмірі 403,16 грн.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016р. касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області задоволено частково: постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2016р. справу № 804/3441/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Позивач надіслав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Відповідач надіслав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству, оскільки в матеріалах справи відсутні ОСОБА_1 МСЕК про встановлення причинного звязку (встановлення, що смерть наступила по причині виробничої травми п. 8,9 ст.34 Закону № 1105-ХІV) смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом.
У відповідності до ч. 4 ст.122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи та матеріали, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що у січні 2014 року позивачем виплачено допомогу на поховання ОСОБА_2 у розмірі 403,16 грн., який був інвалідом ІІІ групи і відповідно до виписки із акту огляду МСЕК (серія СМЕ-ДНА-01 № 527219 від 13.07.2007р., серія СМЕ-ДНА-01 №574824) та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 25.03.2006р. причина інвалідності - трудове каліцтво.
В результаті звірки акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за січень 2014 року відповідачем не враховано витрати, пов'язані з виплатою допомоги на поховання та поштових видатків, посилаючись на те, що смерть потерпілого не пов'язана із страховим випадком державного соціального страхування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.
Згідно з статтею 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням визначені у статті 25 Основ. Усі види страхування, крім медичного, включають в себе допомогу на поховання. Так, зокрема, до пенсійного страхування входить допомога на поховання пенсіонерів; до страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); до страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону №1105-XIV Фонд зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.
У статті 21 цього Закону визначені соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом . Так, у разі настання страхового випадку Фонд у встановленому законом порядку повинен, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Згідно з частиною восьмою статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.
В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016р. зазначено, що судами попередніх інстанцій не досліджувався факт наявності висновку МСЕК про наявність або відсутність у ОСОБА_2 причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом. Тільки після встановлення вказаної обставини можливо зробити висновок щодо правомірності стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з виплатою допомоги на поховання та поштових видатків за січень 2014 року.
Відповідно до пункту 2.2 Інструкції для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України «Про охорону праці».
Пунктом 2.10 Інструкції встановлено, що висновок про наявність або відсутність причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ України та видається: перший - установі, що надавала направлення до МСЕК, другий - відповідному відділенню виконавчої дирекції Фонду, третій - заявнику. Підставою є акт визначення причинного зв'язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом (форма акта затверджується МОЗ України).
Таким чином, суд вважає вимоги позивача такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки в матеріалах справі відсутні ОСОБА_1 МСЕК про встановлення причинного звязку смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом.
Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженою постановою Правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-4/4 відшкодуванню підлягає допомога на поховання лише в частині, що підтягає відшкодуванням Фондом від нещасного випадку згідно з Законом №1105-ХІV.
Таким чином, позивач не зміг довести, що ОСОБА_2, який отримав травму ноги (переломи лівої стопи) на виробництві в 2006 році, помер в 2013 році внаслідок саме перелому, а не внаслідок загальних причин не повязаних з отриманою в 2006 році травми.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виплата допомоги на поховання в даному випадку Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачена.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 122, 128, 158- 163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 21.07.2016р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4