Справа № 182/3508/16-а(2-а/0182/133/2016)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2016 рокусправа № 182/3508/16-а провадження №2-а/0182/133/2016

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року по справі №182/3508/16-а(провадження №2-а/0182/133/2016) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1)визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії позивачу, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та відмови в її поновленні;

2)зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01 червня 2015 року, та виплатити суми недоотриманої пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та до 01.04.2015р. отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.04.2015р. виплату пенсії було припинено з тих підстав, що з 01.04.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 - VІІІ, яким, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказуючи на те, що з 01.06.2015р. законодавчо визначені обмеження щодо виплати пенсії відсутні, ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року позов задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії за вислугу років;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової

служби, та деяких інших осіб» з 01.06.2015 року та виплатити суму недоотриманої пенсії.

Постанова суду мотивована наявністю у позивача права на виплату раніш призначеної пенсії, оскільки невиплата належної позивачу пенсії звужує зміст та обсяг його прав, які позивачем набуті до змін у чинному законодавству.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на виплату пенсії у період з 01.06.2015р. та з 01.01.2016р., оскільки судом не враховано змін у чинному законодавстві, якими змінено правове регулювання виплати пенсій працюючим пенсіонерам.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 09.07.2013р. обраний на посаду сільського голови Дмитрівської сільської ради Нікопольского району Дніпропетровської області шостого скликання, а з 27.11.2015р. на посаду сільського голови Дмитрівської сільської ради Нікопольского району Дніпропетровської області сьомого скликання.

Отже, ОСОБА_1 проходить службу в органах місцевого самоврядування.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 01.01.2011 року по 31.03.2015 року отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №3108 від 21.04.2016р., копія якої наявна в матеріалах справи.

З 01.04.2015 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області припинено виплату позивачу пенсії за вислугу років.

На письмове звернення ОСОБА_1, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Листом П 588-16 від 06.05.2016 року повідомило позивача про те, що згідно ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 - VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015р.) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. У зв`язку з цим, виплата пенсії позивачу була з 01.04.2015р. призупинена. З огляду на те, що зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після 01.06.2015 року не вносилися, то відповідач вказує на відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу. Крім цього, УПФУ повідомило позивача про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VII від 24.12.2015, продовжено дію статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, у зв'язку з чим до не застосував до спірних правовідносин норми спеціального законодавства, які регламентують порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом №213-VIII) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Пунктом 17 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911 від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, у частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" цифри і слова "1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" замінити цифрами і словами "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року".

Таким чином, підставою для припинення виплати пенсії посадовим особам місцевого самоврядування є саме факт роботи в органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в Дмитрівській сільській раді Нікопольского району Дніпропетровської області на посаді сільського голови, тобто є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

З огляду на те, що до теперішнього часу позивач продовжує проходити службу в органах місцевого самоврядування, а в період з 01.04.2015 року до теперішнього часу стаття 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2016 року по справі №182/3508/16-а(провадження №2-а/0182/133/2016) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Постанову у повному обсязі складено 28.10.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк