Справа № 808/2473/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року о 12 год. 53 хв.Справа № 808/2473/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ФИЛЬТРЗ»,

до: відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області,

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ФІЛЬТРЗ» (далі - позивач або ТОВ «ЮНАЙТЕД ФІЛЬТРЗ») до Відділення в Олександрівському районі м.Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій № від 01.06.2016 на суму 13997 грн. 79 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем безпідставно прийняте рішення № від 01.06.2016 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача у сумі 13997 грн. 79 коп. оскільки з боку позивача відсутнє порушення п.120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України. До того ж, вважає, що відповідачем протиправно проведено камеральну перевірку позивача, оскільки чинним законодавством запроваджено мораторій на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок у 2015-2016 роках на підприємствах з обсягом доходів менше 20 млн. грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що у ході камеральної перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних 05 квітня 2016 на адресу ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч» та ТОВ «Юрія - Фарм», що в свою чергу є порушенням п.120-1.1 ст. 120-1, п.201.10.ст. 201 Податкового кодексу України. Вважає, що податкове повідомлення-рішення від 01.06.2016 № винесене відповідно до норм діючого законодавства.

З підстав викладених в письмових запереченнях (вх.№ 27498 від 26.09.2016) просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин.

Працівниками відповідача проведено камеральну (електронну) перевірку даних, податку на додану вартість за квітень 2016 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних станом на 01.04.2016, за результатами якої складено акт від 16.05.2016 № 296/12-01/39034791 (а.с.9-12).

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог п.120-1.1 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 2 Наказу Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №957 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної», п.2 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, що полягає у несвоєчасній реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у квітні 2016 року виписаних у квітні 2016 року на адресу платника податку: ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», ТОВ «Юрія - Фарм».

Податковим повідомленням-рішенням від 01.06.2016 № до позивача за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штраф в розмірі 13 997 грн. 79 коп. (а.с.54).

За результатами адміністративного оскарження, вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін (а.с.13-18).

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 01.06.2016 №, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 201.10 ПК України (в редакції, що діяла на дату виписки податкової накладної), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246. Пункт 2 вказаного Порядку визначає, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

В даному випадку, судом встановлено, що між ТОВ «Юнайтед Фільтрз» (продавець) та ТОВ «Юрія - Фарм» (покупець) ( ) укладено договір постачання від 03.11.2015 №031115_04 (а.с.23-26).

07.04.2016 відбулася угода між ТОВ «Юнайтед Фільтрз» та ТОВ «Юрія - Фарм» ( ) про що свідчить видаткова накладна №29 від 07.04.2016 (а.с. 27). Оплата за товар відбулась згідно платіжних доручень: від 05.05.2016 на суму 100 000 грн., від 06.05.2016 на суму 50 000 грн., від 11.05.2016 на суму 50000 грн., від 12.05.2016 на суму 50000 грн.

Позивачем, як зазначив його представник, помилково було виписано та зареєстровано податкову накладну №3 від 05.04.2016 для контрагента ТОВ «Юрія - Фарм» на суму 448 904 грн. 41 коп. в т.ч. ПДВ 74817 грн. 40 коп. Також, позивачем було складено розрахунок коригування №2 від 15.04.2016 до податкової накладної №3 від 05.04.2016, в якому зазначена причина коригування, як помилково зареєстрована (а.с. 37-38).

При цьому на підставі вказаної вище видаткової накладної №29 від 07.04.2016 було виписано та зареєстровано податкову накладну №3 від 07.04.2016 на суму 448 904 грн. 41 коп. в т.ч. ПДВ 74817 грн. 40 коп.

Також, встановлено, що між ТОВ «Юнайтед Фільтрз» (продавець) та ПАТ «Львівська кондитерська фабрика Світоч» (покупець) ( ) укладено договір постачання від 15.05.2014 №150514 (а.с.19-22).

07.04.2016 відбулася угода між ТОВ «Юнайтед Фільтрз» та ПАТ «Львівська кондитерська фабрика Світоч» про що свідчить видаткова накладна №28 від 07.04.2016 (а.с. 28). Оплата за товар згідно платіжного доручення відбулася 04.05.2016 на суму 390 963 грн. 10 коп.

Представник позивача зазначив, що ТОВ «Юнайтед Фільтрз» було помилково виписано та зареєстровано податкову накладну №2 від 05.04.2016 для контрагента ПАТ «Львівська кондитерська фабрика Світоч» на суму 390 963 грн. 10 коп. в т.ч. ПДВ 65160 грн. 52 коп. Також було складено розрахунок коригування №1 від 22.04.2016 до податкової накладної №2 від 05.04.2016 в якому зазначена причина коригування, як помилково зареєстрована (а.с. 34-35).

Судом з'ясовано, що причиною помилкового виписування та реєстрації податкових накладних від 05.04.2016 №2 та №3 стала технічна помилка бухгалтера позивача.

В свою чергу на підставі видаткової накладної №28 від 07.04.2016 було виписано та зареєстровано податкову накладну №2 від 07.04.2016 на суму 390 963 грн. 10 коп., в т.ч. ПДВ 65160 грн. 52 коп.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно вищезазначених видаткових накладних №28 та №29 від 07.04.2016 та сплати за товар в травні 2016 року, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів є 07.04.2016.

Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача, що 05.04.2016 жодної з перших подій не відбулося, тому і обов'язок виписувати податкові накладні №2 та №3 від 05.04.2016 відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України не виникає, також і не виникає обов'язок щодо реєстрації вказаних вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що нарахування фіскальним органом штрафної санкції в розмірі 10% на суму 13997 грн. 79 коп. є протиправним і необґрунтованим.

При цьому суд враховує, що відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що в обґрунтування висновків про неправомірність призначення та проведення камеральної перевірки позивач посилається на те, що законодавством введено мораторій на проведення контролюючими органами перевірок протягом 2015 - 2016 років.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що камеральна перевірка позивача була проведена 16.05.2016, у зв'язку з виявленням порушень контролюючим органом складено акт та на підставі даного акту прийнято податкове повідомлення - рішення.

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю проведення камеральної перевірки позивача, з огляду на наступне.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII та Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII, норми яких встановлюють обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Відповідно до Закону №76 (п.8 розділу ІІІ "Прикінцеві положення") установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

В свою чергу, Законом №71 (п.3 розділу ІІ "Прикінцеві положення") визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно-роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, законодавець не визначає конкретні види перевірок, на проведення яких поширюється така заборона, а тому суд приходить до висновку, що з урахуванням пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України вона поширюється на всі види перевірок, у тому числі камеральні перевірки.

Таким чином, у 2015 та 2016 роках органи Державної фіскальної служби України можуть проводити перевірки суб'єктів господарювання, не залежно від їх виду, за наявності однієї з таких обставин:

у разі, якщо обсяг доходу суб'єкта господарювання перевищує 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік;

за наявності дозволу Кабінету Міністрів України, судового рішення або постанови прокурора або слідчого, прийнятою в межах кримінального провадження.

Судом встановлено, що обсяг доходу позивача за 2015 рік не перевищує законодавчо визначені 20 млн. грн., що підтверджується копією наданого представником позивача спрощеного фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік, зворотнього відповідачем не доведено, а отже на момент проведення перевірки 16.05.2016 на позивача поширювалась дія мораторію на проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України.

Доказів наявності рішення суду та/або рішення прийнятого в рамках кримінально процесуального законодавства представником відповідача до суду не надано, так саме як і не надано дозволу Кабінету Міністрів України на проведення камеральної перевірки позивача.

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що камеральна перевірка є особливим видом перевірки, на яку не поширюється дія мораторію, оскільки чинним законодавством накладено мораторій на проведення всіх перевірок визначених п.75.1 ст.75 ПК України, та жодних виключень щодо дозволу на проведення камеральних перевірок чинне законодавство не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно в період дії мораторію на проведення перевірок проведено камеральну перевірку позивача без наявності підстав, з якими законодавець пов'язує можливість проведення перевірок під час дії відповідного мораторію.

Суд зазначає, що оскільки відповідачем протиправно проведено камеральну перевірку позивача, то висновки такої перевірки не можуть бути покладені в основу для прийняття податкового повідомлення - рішення чи іншого рішення контролюючого органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 01 червня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділення в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ФИЛЬТРЗ» судовий збір у розмірі 1378 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова