Справа № 500/4787/16-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4787/16-а
Провадження № 2-а/500/137/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року

16год. 50хв.

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

при секретарі - Борчану О.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Конуріна О.С. Батальйону 3 Роти 1 Управління патрульної поліції м. Києва, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання дії неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до лейтенанта поліції Конуріна О.С. Батальйону 3 Роти 1 Управління патрульної поліції м. Києва, в якій просить суд: поновити строк оскарження постанови серії №ЕАА №024301 від 30.06.2016 року; визнати дії лейтенанта поліції Конуріна О.С. Батальйону 3 Роти 1 Управління патрульної поліції м. Києва незаконними щодо складання постанови серії №ЕАА №024301 від 30.06.2016р. про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП; визнати постанову серії ЕАА № 024301 від 30.06.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 30.06.2016 року лейтенант поліції Конурін О.С. Батальйону 3 Роти 1 Управління патрульної поліції м. Києва виніс постанову серії ЕАА № 024301 у зв'язку з тим, що позивач, керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia Tour», пересік двійну сполошну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП. З постановою позивач не згодний, оскільки посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.05.2007р. на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було викрадено у позивача, про що він повідомив правоохоронні органи в установленому порядку. На теперішній час він має нове посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 24.07.2014р. У зв'язку з чим, постанова прийнята не відносно нього. У період з 16.06.2016р. по 03.07.2016р. він знаходився за межами України, про що є відмітка у закордонному паспорті. Тобто, особа відносно якої винесена постанова серії ЕАА №024301 від 30.06.2016 року, не являється ОСОБА_1. Також, позивач просить поновити строк оскарження постанови, оскільки копію постанови отримав тільки 02.09.2016р. після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2016 року державним виконавцем.

Ухвалою суду від 08.09.2016 року в якості другого відповідача по адміністративній справі залучено Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №024301 від 30.06.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1, провадження по справі закрити.

Відповідачі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, пояснення чи заперечення по справі не надавали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 024301 від 30.06.2016 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1, посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.05.2007 року, керуючи транспортним засобом «Skoda Oktavia Tour», номерний знак НОМЕР_1, 30.06.2016р. в м. Київ по вул. Академіка Вільямва, 7, перетнув подвійну суцільну лінію 1.3 дорожньої розмітки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови позивач звернувся до суду, посилаючись на її протиправність.

Суд погоджується з правовою позицією позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП (чинного на час скоєння адміністративного правопорушення) порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Стаття ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Якщо при складанні протоколу порушника не було повідомлено про місце і час розгляду справи, йому за місцем проживання (роботи) надсилається рекомендованим листом повідомлення про запрошення до підрозділу Державтоінспекції МВС. Відповідно до п. 3 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

За змістом наведених норм, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності цієї особи, та під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, порушнику гарантується певна низка прав.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії постанови від 30.06.2016р., вона не підписана ОСОБА_1, доказів відмови від її підписання суду не надано, запис про відмову від підпису та пояснень не зроблено, відмітки про направлення копії постанови рекомендованим листом не зроблено.

Суду не надано доказів сповіщення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи, а сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята 30.06.2016р, у той же день, що і вчинено порушення та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржена постанова не містить належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 24.07.2014р., в оскаржуваній постанові зазначене посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.05.2007р. на ім'я ОСОБА_1.

Як встановлено судом, у період з 16.06.2016р. по 03.07.2016р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився за межами України, про що свідчить відповідна відмітка у його закордонному паспорті.

Вказане свідчить про те, що позивач не міг 30.06.2016р. вчинити адміністративне правопорушення, за яке на нього накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, а отже постанова серії ЕАА №024301 від 30.06.2016 року є незаконною та такою, що прийнята відносно ОСОБА_1 без належних для того підстав.

Що стосується питання поновлення строку звернення до суду із позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як пояснив позивач, оскаржену постанову позивачем отримано лише 02.09.2016р., після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №52017957 щодо виконання оскарженої постанови, доказів того, що позивачем було отримано оскаржену постанову раніше суду відповідачами не надано. До суду позивач звернувся 06.09.2016р., а отже строк звернення до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 не пропущено, та відсутня необхідність в його поновленні.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішанні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачами не виконано покладеного на них ч.2 ст.71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. КУпАП передбачена можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення органом, що розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності, у передбачених випадках. Таким органом в даному випадку є відповідач, до виключної компетенції якого належало повноваження на закриття, у визначених законом випадках, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Такою компетенцією адміністративний суд під час розгляду даної категорії справ чинним законодавством справ не наділений.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Конуріна О.С. Батальйону 3 Роти 1 Управління патрульної поліції м. Києва, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання дії неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії лейтенанта поліції Конуріна О.С. Батальйону 3 Роти 1 щодо винесення постанови серії №ЕАА №024301 від 30.06.2016р. про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Визнати незаконною та скасувати постанову Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №024301 від 30.06.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 27.10.2016р.

Суддя: А.С.Адамов