Справа № 2а/0270/912/12
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

19 березня 2012 р. Справа № 2а/0270/912/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Ткачук В.О.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької митниці

про: визнання дій протиправними та стягнення середньої заробітної плати

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання дій протиправними та стягнення середньої заробітної плати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2010 року у справі № 2-а-18/10/0270 задоволено позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Вінницької митниці, позивача поновлено на посаді провідного інспектора відділу організації митного контролю Вінницької митниці, стягнуто з на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2009 року по 19.02.2010 року. Враховуючи те, що до виконання службових обовязків на поновленій посаді позивач приступив лише 03.02.2012 року, просить стягнути з Вінницької митниці заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.02.2010 року по 03.02.2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку до часткового задоволення позову, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 19, ст. 124, ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України, а обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2010 року у справі № 2-а-18/10/0270 задоволено позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України та Вінницької митниці, поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного інспектора відділу організації митного контролю Вінницької митниці, стягнуто з Вінницької митниці на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2009 року по 19.02.2010 року, стягнуто з Вінницької митниці заробітну плату за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2362,11 грн., постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2362,11 грн. звернуто до негайного виконання.

Дане рішення суду першої інстанції набрало законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2010 року.

У відповідності до ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08.02.1995 року.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до п. 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до наказу Держмитслужби України від 28.12.2011 року № 2724-к, позивач поновлений з 04.12.2009 року на посаді провідного інспектора відділу організації митного контролю Вінницької митниці.

На виконання зазначеного наказу Держмитслужби, Вінницькою митницею 03.02.2012 року видано наказ № 56-к Про поновлення ОСОБА_1

Відповідно до пункту 2.1 даного наказу Вінницької митниці службу фінансів, бухгалтерського обліку та звітності зобовязано провести розрахунок оплати праці ОСОБА_1 відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2010 року у справі № 2-а-18/10/0270.

На виконання наказу ДМСУ № 233-к від 03.02.2012 року, Вінницькою митницею видано наказ № 59-к "Про розрахунок та звільнення ОСОБА_1В." від 03.02.2012 року, відповідно до п. 2 якого службу фінансів, бухгалтерського обліку та звітності було зобовязано провести повний розрахунок з ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 47, 116 КЗпП України та виплатити йому компенсацію за 65 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 08.12.2009 року по 07.12.2010 року в кількості 30 календарних днів, за період з 08 12.2010 року по 07.12.2011 року в кількості 30 календарних днів, та з 07.12.2011 року по 03.02.2012 року в кількості 5 календарних днів.

Як зясовано в судовому засіданні та не заперечувалось учасниками процесу, ОСОБА_1 на виконання пункту 2.1 наказу Вінницької митниці № 56-к та пункту 2 наказу Вінницької митниці № 59-к від 03.02.2012 року було нараховано та виплачено наступні грошові кошти:

надбавка за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи за листопад 2009 року в сумі 656,4 грн., за грудень - 142,70 грн.;

премія за листопад 2009 року в сумі 1928 грн.;

заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 04.12.2009 по 19.02.2010 року, а саме за грудень 2009 року в сумі 2362,11 грн., за січень 2010 року в сумі 2125,4 грн., за лютий 2010 року в сумі 2125,44 грн.;

компенсація за невикористану відпустку за період з 08.12.2009 року по 03.02.2012 року в кількості 65 календарних днів в сумі 2357, 55 грн.

На особовий рахунок ОСОБА_1 ВОД ОСОБА_3 "Аваль" перераховано кошти в сумі 9353, 93 грн.

Оскільки позивачу не повністю було виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення суду щодо поновлення на посаді, суд вважає обґрунтованим посилання позивача щодо стягнення з Вінницької митниці заробітної плати за час вимушеного прогулу з дати винесення судового рішення про поновлення на посаді по дату фактичного поновлення на посаді, тобто з 20.02.2010 року по 03.02.2012 року.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідачем заробітна плата за вказаний період не лише не виплачена, а також не нарахована.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 162 КАС України, вважає, що позов слід задовольнити шляхом зобовязання Вінницької митниці нарахувати та виплати ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.02.2010 року по 03.02.2012 року з урахування індексації та компенсації у звязку із затримкою такої виплати.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Вінницьку митницю нарахувати та виплати ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20.02.2010 року по 03.02.2012 року з урахування індексації та компенсації у звязку із затримкою такої виплати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович