Справа № 274/2648/16-а
Суддя: Щербак Д. С.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2648/16-а
Провадження № 2-а/0274/68/16
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27.10.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Щербака Д.С., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третіх осіб ОСОБА_3, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В с т а н о в и в:

В квітні 2016 року позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС Бердичівського МРУЮ, скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору в сумі 1020,00 гривень. Вказаний позов мотивований тим, що державний виконавець не повідомила позивачу про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження не направила, не надала строк для добровільного виконання рішення, позивач дізналась про наявність виконавчого провадження 13.04.2016 року під час вилучення транспортного засобу в примусовому порядку. З цих підстав, відповідач стягує з позивача виконавчий збір у розмірі 1020,00 грн., про що 22.03.2016 року державним виконавцем винесена оскаржувана постанова.

В судовому засіданні 27.10.2016 року представник третіх осіб, діюча на підставі довіреності, - ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що виконавчі дії є законними, підстави для задоволення позову відсутні, тому просила закрити виконавче провадження, оскільки справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного позову, встановив наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2016 року задоволено заяву ОСОБА_6 про вжиття заходів забезпечення позову, передано автомобіль Toyota Camry, 2007 року випуску реєстраційний номер: АМ3609ВС, кузов 6Т1ВЕ42К17Х448846, на зберігання ОСОБА_8. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17.05.2016 р., яка набрала законної сили.

Копія ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2016 року надіслана Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області до Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції та отримана останнім 10.03.2016р.

15.03.2016 р. представник третьої особи ОСОБА_3 звернулась до Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції із заявою про проведення виконавчих дій по вилученню автомобіля Toyota Camry (Тойота Камрі), 2007 року випуску, реєстраційний номер-АМ3609ВС, кузов 6Т1ВЕ42К17Х448846 на виконання ухвали суду від 02.03.2016 року.

15.03.2016 р. державним виконавцем Відділу ДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 500/100, згідно якої боржником є ОСОБА_5, а стягувачем ОСОБА_6, строк для добровільного виконання рішення до - 22.03.2016 року.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.07.2016 року у справі №274/1250/16-ц, яка набрала законної сили від 18.07.2016 року, встановлено, що копія про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу ОСОБА_5, що підтверджується листом від 15.03.2016 р. №10/500/376 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. У рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та показами свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Тобто з моменту надсилання відповідачем копії постанови на адресу позивача, остання вважається такою, що повідомлена належним чином про відкриття виконавчого провадження.

22.03.2016 року державний виконавець відділу ДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_2 винесла постанову про стягнення з позивача виконавчого збору розмірі 1020,00 гривень. 31.03.2016 року та 12.04.2016 року державний виконавець Крилова Ю.Ю. винесла постанови про залучення працівників Бердичівського відділу поліції в Житомирській області для забезпечення правопорядку під час проведення виконавчих дій за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Лесі Українки, буд. 15.

12.04.2016 р. та 13.04.2016 р. державним виконавцем Криловою Ю.Ю. були здійснені дії з примусового виконання ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.04.2016 року, останню було виконано, автомобіль було вилучено та передано на зберігання 13.04.2016 року, що підтверджується актом державного виконавця від 13.04.2016 р. та постановою про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2016 р. Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАСУ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАСУ).

Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАСУ передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України встановлено порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень, у тому числі коло учасників цього оскарження.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Частиною першою статті 387 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Таким чином, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року в справі № 6-2187цс15, від 24.02.2016 року у справі № 6-3077цс15, від 30.06.2015 року у справі № 825/2566/14, від 01.12.2015 року у справі №21-3404а15, від 07.06.2016 року у справі №826/27/14, від 30.03.2016 року у справі №6-3080цс15.

Крім того, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.01.2016 року у справі №6-2850цс15 надав правовий висновок, яким розяснив, що у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18.03.2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З цих підстав, суд вважає, що клопотання представника третіх осіб - ОСОБА_3 про закриття провадження у даній справі підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Керуючись статтями 157, 165, 186, 254 КАС України, суд,

У х в а л и в:

клопотання представника третіх осіб - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі № 274/2648/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Д.С. Щербак