Справа № 460/2638/16-а
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/2638/16-а
Провадження №2-а/460/227/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

при секретарі - Кондратюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що інспектором роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції м.Львова Жуковим О.В. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №006530, відповідно до якої 22.05.2016 року, об 18 год. 40 хв. на вулиці Кульпарківській, 13 у м.Львові він, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» МЛ320 д.р.н. НОМЕР_1, не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїзджу частину на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.4.16а ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення в розмірі 255 грн..

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки п.4.16а Глави 4 ПДР це "Права та обов»язк пішоходів", а не водіїв. Так, дійсно він рухався через пішохідний перехід, однак пішохід стояв на тротуарі без наміру переходити такий.

Просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №006530, винесену 22.05.2016 року відносно нього, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, надіслали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовну заяву підтримують у повному обсязі, просять скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та провадження у справі закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч належно увідомлений про час та місце слухання справи, заперечень не надіслав. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст.128 КпАП України..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості", відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний суд України у рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року дає офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення в аспекті того, чи можна словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення.

Практичну необхідність в офіційному тлумаченні вказаного положення Кодексу автор клопотання обґрунтовує неоднозначним його застосуванням судами України при розгляді справ щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення, передбачені у статті 122 Кодексу, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху тощо.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності із ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що інспектором роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції м.Львова Жуковим О.В. винесекно постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №006530. Відповідно до якої 22.05.2016 року, о 18 год. 40 хв. на вулиці Кульпарківській, 13 у м.Львові Чума Б.Р., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» МЛ320 д.р.н.НОМЕР_1, не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїздну частину на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.4.16а ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення в розмірі 255 грн..

Інспектором роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції м.Львова Жуковим О.В. заначено, що ОСОБА_1 порушив п.4.16а ПДР, глава 4 ПДР «Обов»язки і права пішоходів».

Беручи до уваги вищенаведене та правовий висновок Конституційного Суду України, слід прийти до переконання, що відповідач не вправі розглядати постанову за місцем вчинення адміністративного правопорушення, оскільки словосполучення "за місцем вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється розгляд справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач в судове засідання не з"явився, жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення на адресу суду не скерував.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, така винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-14,158-163,167,171-2 КАС України,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС3 №006530 від 22.05.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному законом, протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.