Справа № 823/553/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/553/16 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Мамчура Я.С.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, заступника начальника Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області Якубенка Владислава Григоровича про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 08 квітня 2016 року № 14/1301 про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідач невірно визначив базу для обчислення єдиного внеску самозайнятої особи на загальнообов'язкове страхування.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що Уманська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області провела документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої склала акт від 24 березня 2016 року № 429/23-05-13-01/НОМЕР_1.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте, зокрема, рішення № 14/1301 від 08 квітня 2016 року, яким ФОП ОСОБА_2 нарахована пеня за несвоєчасне перерахування єдиного внеску самозайнятою особою у розмірі 35256 грн. 11 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що неправильне відображення позивачем доходів та витрат підтверджується актом перевірки від 24 березня 2016 року № 429/23-05-13-01/НОМЕР_1. Натомість, позивач не надав суду первинних документів, які б спростовували висновки, викладені у зазначеному акті.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Згідно висновків акту перевірки від 24 березня 2016 року № 429/23-05-13-01/НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 занизив єдиний соціальний внесок на суму 58443 грн. 40 коп. У зв'язку з цим Уманська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області виставила позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року.

Також відповідач прийняв рішення № 14/1301 від 08 квітня 2016 року, яким нарахував ФОП ОСОБА_2 пеню на суму недоїмки у розмірі 35256 грн. 11 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення Уманська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області керувалася ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка передбачає що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до вказаної норми права нарахування пені пов'язане із наявністю у платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування недоїмки.

У даному випадку недоїмка по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та її розмір були визначені у вимозі Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року.

Згідно абз. 4 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, вимога Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року може бути самостійним предметом адміністративного позову.

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 містить вимогу лише про скасування рішення № 14/1301 від 08 квітня 2016 року про нарахування пені. Позовна вимога про скасування вимоги № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року у межах даного адміністративного позову - не заявлялася.

Відтак, правомірність рішення Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 58443 грн. 40 коп. не є предметом доказування у даній справі.

Також колегія суддів ураховує, що ФОП ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про визнання протиправною і скасування вимоги Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року. Однак, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі № 823/552/16, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, вказаний адміністративний позов був залишений без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання без поважних причин.

Таким чином, на час розгляду та вирішення даної справи рішення про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, прийняте у формі вимоги № Ф-Ф4У від 08 квітня 2016 року, є чинним, а недоїмка у розмірі 58443 грн. 40 коп. - обов'язковою до сплати.

Як раніше зазначалося, відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підставою для нарахування пені є прострочення сплати недоїмки.

З огляду на те, що у ФОП ОСОБА_2 наявна недоїмка по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 58443 грн. 40 коп., колегія суддів вважає, що рішення Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області № 14/1301 від 08 квітня 2016 року є законним, а рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову - обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 19 серпня 2016 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.