Справа № 818/621/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 р.Справа № 818/621/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представника позивача Холода О.А.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 818/621/16

за позовом Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ

до Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни, Міністерства юстиції України , третя особа Фермерське господарство "Натон" , ОСОБА_4

про скасування державної реєстрації та рішень про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Спільне агрохімічне підприємство "Родючисть", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни, Міністерства юстиції України, треті особи: Фермерське господарство "Натон", ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

- скасувати державну реєстрацію речового права та рішення Державного реєстратора Вишняк Т.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо договору оренди землі між Фермерським господарством "Натон" та ОСОБА_4 (реєстраційний № 13135012 від 01.02.2016, рішення № 28098732 від 05.02.2016).

В обґрунтування зазначених позовних вимог, позивач зазначав, що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 строком на 10 років, який було зареєстровано в Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, і який, як стверджує позивач, на даний час є діючим. Заяв про дострокове розірвання договору оренди землі від її власника не надходило і його земельний пай знаходяться в обробітку та використовується САП "Родючисть" за його цільовим призначенням.

Проте, як на думку позивача, в порушення Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно" державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяною Анатоліївною проведено незаконну перереєстрацію договору оренди землі, власником якої є ОСОБА_4, з новим підприємством "Натон".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року в задоволенні адміністративного позову Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ до Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни, Міністерства юстиції України, треті особи: Фермерське господарство "Натон", ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації та рішень про державну реєстрацію - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник третьої особи, Фермерського господарства "Натон", посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15 жовтня 2005р. між ОСОБА_4 та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування належну Орендодавцеві земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2, 92 га, яка розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області строком на 10 років (а.с. 11). Пунктом 8 зазначеного договору встановлено, що договір укладено на 10 років з 2006 по 2015 (до моменту звернення власників або їх спадкоємців).

Даний договір було зареєстровано у в Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2006 № 66 (зворотній бік а.с. 11).

Як встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15-16) 01.02.2016 між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Натон" укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,9158 га з кадастровим номером № НОМЕР_1.

05.02.2015 державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Вишняк Т.А. прийнято рішення про проведення реєстрації права оренди земельної ділянки індексний номер 28098732 (кадастровий номер № НОМЕР_1).

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду, проте на думку колегії суддів , такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Між тим, оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

Спір у справі, що розглядається, стосується оскарження записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі укладеного між Фермерським господарством "Натон" та ОСОБА_4 (реєстраційний № 13135012 від 01.02.2016, рішення № 28098732 від 05.02.2016), тобто, цивільного права, а отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із оскарженням записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, колегія суддів дійшла висновку, що спір випливає із договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього кодексу.

Керуючись вимогами ч.1 ст.203 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст.155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до неправомірного висновку відносно того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 818/621/16 скасувати.

Провадження у справі за позовом Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ до Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяна Анатоліївни , Міністерства юстиції України треті особи Фермерське господарство "Натон" , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації та рішень про державну реєстрацію закрити.

Роз'яснити сторонам, що розгляд справи належить до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2016 р.