Справа № 813/3614/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 жовтня 2016 року№813/3614/16
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич Ірена Зіновіївна перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 р ВП №23289021, зобов'язати вчинити дії.,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить : визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Білого А.М., визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 року ВП №23289021 та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження ВП №23289021 і виконати рішення національних судів в місячний термін.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме : надати суду копію оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 р ВП №23289021 та копію посвідчення позивача про інвалідність.

На виконання ухвали представником позивача надано копію оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 р ВП №23289021 та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією.

Суд, ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У розумінні ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати протиправну бездіяльність та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Білого А.М. про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 відповідно до виконавчого провадження № 23289021, яка винесена в ході виконання виконавчого листа № 2-5699, виданого Франківським районним судом Львівської області в адміністративній справі.

Таким чином, позивач оскаржує дії та рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, винесеного місцевим загальним судом як адміністративним.

Закріплений у Кодексі адміністративного судочинства України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Також, як визначено у пункті 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 (із внесеними змінами і доповненнями), визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений закономпоширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим закономорган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи викладене, встановлено, що позовну заяву подано з порушенням правил предметної підсудності, у зв'язку з чим, вона не підлягає розгляду Львівським окружним адміністративним судом.

Згідно з пунктом шостим частини третьої статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Керуючись ст.ст. 18, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2016 р ВП №23289021, зобов'язати вчинити дії - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гулкевич І.З.