Справа № 2а/0270/467/12
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

15 березня 2012 р. Справа № 2а/0270/467/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Альчука Максима Петровича, в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом: управління Пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення боргу по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1156,88 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, що є цільовим загальнообовязковим платежем.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду невідомі. Про день, час і місце розгляду справи його повідомлено належним чином, що підтверджується поштовими листами з рекомендованими повідомленнями про вручення, які повернулись з відміткою поштової установи про відсутність за місцем реєстрації.

Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на те, що відповідача повідомлено належним чином про судові засідання, його неявка за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрована в управлінні ПФУ у м. Хмільнику за № НОМЕР_1, є платником страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування з 30.03.2010 року.

Відповідач після часткової сплати має заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з липня по грудень 2010 року в сумі 1156,88 грн.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Стаття 11 цього ж ОСОБА_2 визначає осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, зокрема ними є фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 5 ст. 14 ОСОБА_2 встановлено, що до кола страхувальників відносяться застраховані особи, визначені п. 3 ст. 11 даного ОСОБА_2.

Стаття 15 вказаного ОСОБА_2 передбачає, що платниками страхових внесків до Накопичувального фонду є застраховані особи, зазначені в пунктах 1-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 та частині першій статті 12 цього ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 19 ОСОБА_2 визначено, що страхові внески до солідарної системи нараховуються для осіб, зазначених у п. 5 ст. 14 цього ОСОБА_2, - на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Верховною Радою України 08.07.2010 року прийнято Закон України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 17.07.2010 року. ОСОБА_2 підпункт 4 пункту 8 розділу 15 "Прикінцеві положення" ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" викладено у наступній редакції:

"Фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим ОСОБА_2.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески ".

Мінімальний страховий внесок визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлений ОСОБА_2 на день отримання заробітної плати (доходу).

Згідно до ст. 20 цього ОСОБА_2, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього ОСОБА_2, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього ОСОБА_2 нараховуються страхові внески.

Частина 6 цієї ж статті передбачає, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Протягом липня-грудня 2010 року субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, про що свідчить проведення нею сплати фіксованого податку (сплата за торгівельний патент), однак сплату страхових внесків, у розмірах, передбачений ОСОБА_2, відповідач не проводила.

Крім того, так як відповідач є платником фіксованого податку і відповідно до Декрету КМУ "Про прибутковий податок з громадян" 10% фіксованого податку автоматично зараховується до пенсійного фонду, на суму цих коштів зменшується розмір страхового внеску.

Відповідно ч. 2 ст. 106 ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього ОСОБА_2, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього ОСОБА_2, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою).

Згідно ч. 3 ст. 106 ОСОБА_2, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобовязаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідачу направлялися вимоги про сплату боргу: № Ф 135 від 03.08.2011 року про сплату боргу, що утворився після часткової сплати самостійно нарахованого внеску за 2010 рік на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1156,88 грн. Вимогу відповідач отримала 25.08.2011 року, про що свідчить копія повідомлення в матеріалах справи, однак сума недоїмки залишилась не сплаченою.

Відповідно до абз. 3 ч. 12 ст. 20 ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" зобовязання із сплати страхових внесків мають пріоритет над усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань щодо виплати зарплати.

Згідно із ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, та беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо предмету спору, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та в межах заявлених вимог в сумі 1156,88 грн.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (22000, м. Хмільник, вул. Бондарчука, 8, ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1156,88 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович