Справа № 804/14922/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 рокусправа № 804/14922/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю представника апелянта: Хмарик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Фермерського господарства «Федорик»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року у справі №804/14922/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро» до Ріхтер Наталії Володимирівни Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу, треті особи: Фермерське господарство «Федорик», управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень,-

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс - Агро» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни індексний номер 22078236 від 15.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10039153.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. при проведенні державної реєстрації речового права за Договором оренди землі, укладеним між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3 належним чином не перевірено, чи вже зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого було неправомірно здійснено реєстрацію договорів оренди одніє і тієї самої земельної ділянки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни індексний номер 22078236 від 15.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10039153.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Фермерське господарство «Федорик» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3, за ФГ «Федорик» державний реєстратор діяв в порядку та в межах повноважень, визначених Законом України та керувався даними з Державного земельного кадастру України. Так згідно офіційної інформації з Державного земельного кадастру речове право оренди за ТОВ «Олімпекс-Агро» на спірну земельну ділянку зареєстровано в кадастрі 01.06.2010 року, строк дії права становить 5 років, отже, станом на час реєстрації договору оренди земельної ділянки за орендарем ФГ «Федорик» - 15.06.2015 року, державний реєстратор керувався даними згідно яких строк дії попереднього договору оренди укладеного з ТОВ «Олімпекс-Агро» закінчився 01.06.2015 року.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника до судового засідання, заслухавши думку представника апелянта з приводу заявленого клопотання, порадившись на місці колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких відповідач зазначила, що під час проведення державної реєстрації речового права за ФГ «Федорик» нею було здійснено всі визначені законом обов'язкові дії щодо перевірки відповідності поданих для реєстрації документів вимогам закону, та прийнято рішення про можливість проведення реєстраційної дії у порядку та в межах повноважень визначених чинним законодавством. Відповідач зазначила, що вважає вимоги апеляційної скарги обґрунтованими, а постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,94га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, і належить ОСОБА_3 на праві власності відповідно до Державного акту НОМЕР_2 від 15 березня 2001 року. У пункті 2.3 договору зазначено, що договір складено сторонами терміном на 4 роки 11 місяців 29 днів, початок дії договору з моменту державної реєстрації. Відповідно пункту 3 договору орендодавець гарантує, що ніяких обтяжень чи обмежень відносно переданої в оренду земельної ділянки не існує. Не допускається одностороння зміна або розірвання договору.

У 2006 року вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04:06:126:01171. Факт державної реєстрації підтверджується договором оренди та листом Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 1 вересня 2015 року №0-406-0.8-1400/2-15.

Між позивачем та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду від 14.08.2008р. до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, згідно умов якої, крім іншого, внесено зміни в абзац 1, пункту 2.3 Термін дії договору, розділу 2 Умови договору, та викладено його в наступній редакції: «договір діє до 31 грудня 2015 року».

01 червня 2010 року додаткову угоду зареєстровано в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04-10-126-02258. Факт державної реєстрації підтверджується додатковою угодою та листом Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 1 вересня 2015 року №0-406-0.8-1400/2-15.

15.06.2015 року Державним реєстратором - приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталією Володимирівною прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22078236 від 15.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копія якого наявна в матеріалах справи.

Правомірність та обґрунтованість рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. індексний номер 22078236 від 15.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорук» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №10039153 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з метою недопущення подвійної реєстрації речових прав державний реєстратор зобов'язаний був вжити заходів щодо отримання інформації від інших органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо факту реєстрації права оренди на вказані земельні ділянку, яке мале місце до 01.01.2013 року, та не міститься в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Оскільки під час реєстрації речових прав оренди держаним реєстратором не було виконано покладених на нього Законом обов'язків щодо перевірки факту попередньої реєстрації, оскаржувані рішення про державну реєстрацію підлягають скасуванню в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 06.10.1998 № 161-ХІV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-ХІV - в редакції чинній на час укладення договорів оренди між позивачем та ОСОБА_4) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону № 161-ХІV передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, у відповідності до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», підставою для припинення договору оренди земельної є: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 Закону України «Про оренду землі», від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі може припинятися також в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що Договір оренди землі, який був укладений між позивачем та ОСОБА_3, з урахуванням до докових угод, передбачало оплатне користування позивачем земельною ділянкою строком до 31 грудня 2015 року.

Вказаний договір оренди, та продовження строку оренди є чинними та належним чином зареєстровані.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-ІV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-ІV державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ від 17.10.2013 № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 1952-ІV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. (Вказана позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі №21-760а15, )

Однак, матеріали справи не містять підтверджень з'ясування державним реєстратором факту існування зареєстрованих прав оренди на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1, внаслідок чого відповідачем були прийняті рішення про повторну державну реєстрацію права оренди та їх обтяжень на вказану земельну ділянку, однак з іншим орендарем - ФГ «Федорик», що є порушенням чинного законодавства України.

Натомість, при прийнятті спірного рішенні відповідач спиралась на відомості із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, в якому містяться відомості щодо реєстрації оренди земельної ділянки у Новомосковському районному відділі ДП ДРФ Центру ДЗК з 01.06.2010 року, строк дії речового права 5 років. Відповідачем не заперечується, що будь-яких звернень з відповідними запитами щодо права оренди вказаної земельної ділянки ним зроблено не було. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 до державного реєстратора був поданий ФГ «Федорик»

Між тим, встановлені обставини справи свідчать, що вказані вище відомості із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 інформація не відповідає дійсності в частині визначення терміну дії речового права, яке у відповідності до додаткової угоди діяло до визначеного часу, а саме до 31.12.2015 року.

Заявника зазначає, що державний реєстратор під час здійснення реєстрації речового права оренди за ФГ «Федорик» керувався офіційною інформацію з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені доводи заявника необґрунтованими, оскільки одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж саму земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка станом на час проведення державним реєстратором дій перебувала в оренді ТОВ «Олімпекс-Агро», а державним реєстратором, в супереч Закону,э без здійснення запитів на підтвердження факту реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку та часу його закінчення, прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ФГ «Федорик», суд апеляційної інстанції приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Федорик» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року у справі №804/14922/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова