Справа № 333/5260/16-а
Суддя: Тучков С. С.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №333/5260/16-а
Провадження №2-а/333/240/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря Шелесько Ю.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Базалійської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Запоріжжі, адміністративну справу №333/5260/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо розрахунку йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, занятих в галузях економіки України за 2007 рік, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя перерахувати йому пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати, з якої сплачено страхові внески по Україні, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 років) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, а також стягнути з Державного бюджету України на його користь судові витрати у розмірі 551,20 гривень і витрати на правову допомогу у розмірі 1200,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що відповідачем, при розрахунку його пенсії, було протиправно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, хоча на момент звернення за пенсією, а саме в 2016 році, мав застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) за 3 роки, що передують зверненню за пенсією, тобто 2013-2015 роки.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо розрахунку позивачу пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, занятих в галузях економіки України за 2007 рік, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.03.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки і виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, в обґрунтування обраної позиції зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього ж Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. У зв'язку із цим, при переході з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не може бути здійсненний з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) за 2013-2015 роки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши надані письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на обліку як пенсіонер в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до грудня 2015 року.

Після набуття права на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 28.12.2015 року звернувся до відповідача з заявою про призначення (перерахунок) пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 цього ж Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

На підставі заяви позивача та доданих до неї документів, Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя було переведено ОСОБА_1 з пенсії за вислугою років в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком на загальних підставах в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням положень ст.45 цього Закону, тобто зі збереженням показника середньої заробітної плати, яка діяла на момент звернення ОСОБА_1 за пенсією за вислугою років.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначаться за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць; К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З наведеної вище норми законодавства слідує, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проте відповідачем було не враховано того факту, що позивач раніше отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а у порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач до 28.12.2015 року не звертався.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.12.2015 року, мав призначити позивачу пенсію за віком в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, тобто за 2013-2015 роки.

Відповідачем було невірно визначено правовідносини, котрі виникли в результаті звернення ОСОБА_1 28.12.2015 року до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в результаті чого були порушені законні права позивача.

Згідно зі ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Причому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1200,00 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесені і витрати на правову допомогу.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт та розрахунок фактичних витрат робочого часу адвоката на вчинення тих чи інших дій та із зазначенням конкретно наданих послуг на зазначену суму при розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про відшкодування понесених витрат на правовому допомогу у розмірі 1200,00 гривень.

В обґрунтування понесених витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання юридичних послуг №312 від 26.09.2016 року (а.с.19), розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.20), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №726 від 30.01.2009 року (а.с.22). На підтвердження оплати витрат на правову допомогу позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордеру №312/1, №312/2, №312/3 (а.с.21).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №312/3 від 27.09.2016 року, адвокатом Клопковим С.М. отримано від ОСОБА_1 за складання адміністративного позову 500,00 гривень (а.с.21). Згідно розрахунку витрат на правову допомогу, адвокатом було витрачено на складання адміністративного позову 1 годину. Враховуючи це, суд вважає, що отримана адвокатом сума за надання правової допомоги згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №312/3 від 27.09.2016 року цілком відповідає розміру компенсації, щодо стягнення якої ставить питання позивач, адже цей розмір не перевищує граничні розміри компенсації таких витрат, встановлені Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №312/1 та №312/2, адвокатом Клопковим С.М. отримано від ОСОБА_1 за надання юридичних послуг, а саме: консультації клієнта з питання перерахунку пенсії за віком та ознайомлення з нормативно-правовою базою з питань клієнта - 200,00 гривень та 400,00 гривень відповідно (а.с.21).

Проте в судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити суду, в чому саме полягала консультація з питання перерахунку пенсії за віком. На запитання головуючого, стосовно яких питань адвокат Клопков С.М. консультував позивача, останній не зміг дати чіткої відповіді, тому суд робить висновок про безпідставність стягнення з відповідача повної суми витрат на правову допомогу.

Що стосується стягнення з відповідача суми витрат на ознайомлення з нормативно-правовою базою, суд зазначає, що дана послуга є складовою складання адміністративного позову і не може оплачуватись додатково

До того ж, позивачем до адміністративного позову не було додано актів виконаних робіт, котрі б свідчили про фактичне виконання адвокатом Клопковим С.М. юридичних послуг щодо консультації клієнта з питання перерахунку пенсії за віком та ознайомлення з нормативно-правовою базою з питань клієнта.

З наведених вище підстав, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94, КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань об'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.19, 64, 124 Конституції України, ст.ст. 10, 19, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.9, 11, 14, 70, 71, 87, 94, 99, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої було сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 роки) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок і витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні інших позивних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков