Справа № 309/2828/16-а
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/2828/16-а
Провадження № 2-а/309/100/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2016 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Попович Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 13.02.2003 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Хуст як отримувач пенсії по III-й групі інвалідності, інвалід загального захворювання. Працює на посаді головного спеціаліста управління соціального захисту населення Хустської міської ради та є державним службовцем. З 01.04.2015 року відповідач призупинив виплату пенсії по інвалідності. 09 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про роз'яснення причин невиплати пенсії, на що отримав відповідь, що пенсія по інвалідності III-ї групи не виплачується. 3 1 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 - VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на посадах, які дають право на призначення пенсії/ щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про Державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. У зв'язку з чим у квітні 2015 року він не отримав чергову виплату пенсії. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911 - УШ продовжено обмеження виплати пенсії.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його конституційні права. Просить суд винести рішення, яким визнати дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії, як інваліду ІІІ-ї групи загального захворювання неправомірними, зобов'язати відповідача поновити та виплатити йому заборговану пенсію, як інваліду ІІІ-ї групи загального захворювання з 01.04.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на наведені в заяві обставини.

Представник відповідача - Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області Попович Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, посилаючись на подане нею письмове заперечення. Суду пояснила, що Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, припиняючи виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2015 року, діяло на підставі та у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 13 лютого 2003 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі (реорганізованому в Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України) та отримує пенсію по інвалідності як інвалід III-ї групи внаслідок загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно записів у трудовій книжці з 18.03.2002 року ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста І-ї категорії управління праці та соціального захисту населення Хустської міської ради, цього ж дня 18.03.2002 року він прийняв присягу посадової особи органу місцевого самоврядування. Позивач продовжує працювати в управлінні соціального захисту населення Хустської міської ради на посаді службовця органу місцевого самоврядування і по сьогоднішній день.

З 01 квітня 2015 року позивачу було припинено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІ1І від 02.03.2015 року.

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про роз'яснення причин невиплати пенсії. Листом від 29.03.2016 року № 23/П-01 Хустським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було роз'яснено позивачу причини припинення виплати йому пенсії по інвалідності ІІІ-ї групи та повідомлено про відсутність підстав поновити йому такі виплати.

Позивач ОСОБА_1 вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права, однак суд не може погодитися з цим з таких підстав.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-У11І від 02 березня 2015 року, яким внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в результаті чого абз. 2 ч. 1 ст.47 замінено абзацами такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також вказаним Законом внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зокрема, ч. 4 замінено чотирма частинами такого змісту:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсїї/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, вищезазначеним Законом частину 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І-ї та ІІ-ї груп, інвалідів війни ПІ-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02 березня 2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, пощирюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону з 01 квітня 2015 року виплати пенсій, призначених відповідно до законодавства України, в тому числі і Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працюють на окремих посадах, в тому числі відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911- VIII від 24 грудня 2015 року внесено зміни до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Також вказаним Законом абзаци 1 та 2 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І-ї та II-ї груп, інвалідів війни III-ї групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Крім того, зазначеним Законом внееено зміни у ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»: цифри і слова «1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами «1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року», тобто дію зазначеної норми продовжено на 2016 рік.

Позивач, працюючи на посаді головного спеціаліста управління соціального захисту населення Хустської міської ради, є посадовою особою місцевого самоврядування і його правовий статус визначено Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

З урахуванням норм Закону України «Про державну службу» позивач мав право на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України «Про державну службу», а тому положення ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції розповсюджується на позивача.

Зазначена норма є чинною, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 обіймає посаду, яка давала право на призначення пенсії на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», з 01 квітня 2015 року відповідач правомірно тимчасово припинив виплату пенсії позивачу у відповідності до норм чинного законодавства України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведеною нормою не передбачено обов'язку органів Пенсійного Фонду щодо відновлення виплати пенсії як такої, у тому числі і призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Єдина підстава, за наявності якої відбувається поновлення виплати пенсії, у відповідності до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є звільнення з роботи.

Отже, відповідач Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, припиняючи виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 з 01.04.2015 року діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02 березня 2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-УІ1І від 24 грудня 2015 року.

Виходячи з наведеного та враховуючи ту обставину, що відповідачем - Хустським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Закарпатської області доведено суду підставність відмови позивачу ОСОБА_1 у перерахунку йому пенсії з 01.04.2015 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 17, 18, 94, 158-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.