Справа № 711/8153/16-а
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/8153/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О. Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця,вказуючи ,що він ОСОБА_1 (далі - Позивач) з 22 березня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримую пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 3723-ХІІ у розмірі 90 відсотків заробітної плати. При призначенні пенсії загальний трудовий стаж склав 42 рік 1 місяць, стаж державної служби - 25 років 8 місяців. Останнім місцем роботи Позивача була посада заступника начальника Головного Управління - начальника Управління економіки Головного Управління агропромислового комплексу Черкаської обласної державної адміністрації.

Позивач 22 липня 2016 року звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - Відповідач) про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадових окладів працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на підставі довідки Управління агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації від 19.07.2016 №077-33/207 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Підставою для перерахунку пенсії державного службовця стало підвищення з 01 грудня 2015 року розміру заробітної плати (посадових окладів) на 25 відсотків працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 (далі - Постанова № 1013).

05.08.2016 року Позивачем отримано відповідь за вих. № 337/Т-10 від 05.08.2016, відповідно до якої, Відповідачем відмовлено в задоволенні вимог щодо перерахунку пенсії. Відмова базується на внесенні змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Порядок № 865), зокрема з якої вилучено п.4 щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, а в п. 5 змінено назву та форму довідки, з якої виключено слова «та перерахунку». Відповідачем визначено, що п.4 Порядку № 865 передбачає у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсій визначається в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи вказану норму та п. З Постанови № 1013 Відповідачем зроблено висновок, що підвищення розміру посадових окладів державних службовців на 25 відсотків не є підвищенням заробітної плати.

В оскаржуваному листі Відповідачем зроблено посилання на Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-УІІ, який вступив в дію з 01.05.2016 та відповідно до якого Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII втратив чинність, а нормами нового закону проведення перерахунків раніше призначених пенсій не передбачено. Позивач вважає вказане рішення суб'єкта владнихповноважень неправомірним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Позивач з 22 березня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 3723-ХІІ.Відповідно до статті 37-1 Закону №3723-XII (у редакції, що була чинна на момент призначення пенсії Позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Мотивація відповідача про відміну перерахунку пенсії державним службовцям є прямим порушенням конституційних прав Позивача.Одним з головних конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України є неможливість скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.І ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Питання про застосування Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст.21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку. З урахуванням викладеного при перерахунку пенсії позивача, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення пенсії. Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Норми ст.37 Закону України «Про державну службу» діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку. Безпідставними є доводи відповідача про те, про те, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та ряд інших, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах з визначених ЗУ «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного. Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі). Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності Закон України «Про державну службу» в новій редакції від 10 грудня 2015 року №889-VIII з втратою дії окремих положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ щодо права на призначення та перерахунку пенсій.У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, є ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу та ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Відповідач не мав правових підстав для відмови Позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця. Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі, а тому є неправомірною. На даний час повинні застосовуватися ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії Позивачу, ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою №865. Пунктом 4 Постанови №865 (у редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами. Відповідно до п. 5 Постанови №865 (у редакції від 25.03.2014), перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Постановою №1013 до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції. Постановою № 865 на сьогоднішній день не визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця. На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону №3723-ХІІ також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям. Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права громадян. Вищевикладене підтверджується правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, згідно якого за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування. Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Право Позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. Аргументація Відповідача про те, що підвищення посадового окладу не є підвищенням заробітної плати державного службовця не відповідає вимогам чинного законодавства. Постановою №1013 з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 З 723-XII визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Отже, підвищення розміру посадових окладів державних службовців є ні чим іншим, як підвищення розміру заробітної плати державних службовців.

Твердження Відповідача про те, що в січні 2016 року, в порівнянні з груднем 2015 року в Управлінні агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації зменшився місячний фонд оплати праці, не може бути аргументом, який свідчить про відсутність підвищення заробітної плати по цій державній установі. Розмір фонду оплати праці залежить від багатьох чинників, тому стверджувати що його зменшення свідчить про відсутність підвищення заробітної плати не можливо. Не зважаючи на прийняття Постанови №1013 про підвищення розміру посадових окладів державних службовців, Відповідачем стверджується що підвищення заробітної плати державних службовців Управління агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації в грудні 2015 року відбулося за рахунок економії фонду оплати праці та є одноразовою виплатою. Таке твердження в повній мірі не відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 3723-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів від 09.03.2006 № 268«Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», Постанови № 1013. Згідно довідки, виданої Позивачу Управлінням агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації від 19.07.2016 року №07-33/207 про заробітну плату, що подається для перерахунку непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді заступника начальника Управління з 01.12.2015 року становить 7640,08 грн., в т.ч.: посадовий оклад - 3199,00 грн., надбавка за ранг (6) - 120,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) -1322,60 грн., надбавка за високі досягнення у праці (30%) - 1393,98 грн., премія ( 50% )- 1599,50 грн.

Згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Позивач звернувся до Відповідача за перерахунком пенсії 22 липня 2016 року, то перерахунок пенсії повинен здійснюватися з серпня 2016 року. Тобто, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.08.2016 року, оскільки звернувся за перерахунком пенсії, з усіма необхідними документами після 15 числа. Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з п.4 ч.І ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Частиною 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи- позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.Згідно ч.5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. Лист- відмова отримана Позивачем 05.08.2016 року.

Просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язати провести з 01 серпня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01.12.2015 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 90 відсотків, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникла внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії) та забезпечити виплату пенсії в подальшому в розмірі 90 відсотків сум заробітної плати згідно зазначеної довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, без обмеження її максимального розміру.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Надьон А.Л. просила справу розглянути без участі представника та просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні .

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-Х11 у розмірі 90% заробітної плати.

22.07. 2016 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу державним службовцям з 01.12.2015 року, згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 та надав для перерахунку довідку про заробітну плату від 19.07.2016 року Управління Агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації №07-33/207 .

Листом від 05.08.2016 року №337/Ш-10 УПФ України в Черкаській області позивачу відмовлено у перерахунку пенсії . Підставами відмови зазначено, що відповідно до ст.37-1 Закону «Про державну службу» в редакції на час звернення з заявою про перерахунок, порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015р. вилучено пункт 4 постанови КМУ № 865 від 31.05.2000р. щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позову про протиправність відмови позивачу у перерахунку пенсії, виходячи з такого.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37-1 Закону України «Про Державну службу» (Закон № 3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Тому, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Судом встановлено ,що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 1(2.08.2016 року) були внесені зміни, які набрали чинності, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 (тією ж, якою встановлено нові розміри посадових окладів) було внесено зміни до постанови КМ України від 31.05.2000 №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" .

А тому, з грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято. Відтак, відсутні підстави для висновку суду про те, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством, яким не передбачено, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Право на перерахунок розміру пенсії, зокрема, і у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою державного службовця, на час звернення позивача із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду, законодавством не було визначено, оскільки на той час таке скасовано Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", а тому посилання на рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» судом не може бути прийнято до уваги.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України ( 254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Крім того, 02 вересня 2016 року набула чинності Постанова правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2»Про внесення змін до Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1» яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 25.07.2016 року за №1020/29150. На підставі вищевказаної Постанови правління Пенсійного фонду №15-2 від 04.07.2016 року виключено (абзац третій та четвертий пункту 1 Постанови 15-1),а саме:довідку про заробітну плату ,що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держаним службовцям,а також державним службовцям ,які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах,ніж ті,з яких їм призначено(перераховано) пенсію;довідку про заробітну плату державним службовцям ,які на момент перерахунку працюють на посадах,з яких призначено (перераховано) пенсію. А тому наведе підтверджує той факт ,що для перерахунку пенсії на даний час відсутнє не тільки право та підстава ,а також форма довідки, яка необхідна для проведення перерахунку.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене ,суд вважає що у спірних правовідносинах відповідач Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 94 КАС України суд-,

П ОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів .

Суддя: О. Г. Казидуб