Справа № 213/1793/16-а
Суддя: Мазуренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1793/16-а
Номер провадження 2-а/213/45/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Мазуренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кірюшкіної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, просить:

- визнати протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як правонаступникаУправління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років та зобов»язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років, починаючи з вересня 2014 року;

- стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у вересні 2014 року вона мала вийти на пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров»я при наявності спеціального стажу 25 років без будь-яких обмежень у віці. Спеціальним стажем в контексті розділу 2 «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (станом на вересень 2014 року), затвердженого Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року, є, зокрема, робота в аптеці, аптечному кіоску на посаді провізора, фармацевта (незалежно від найменування посад).

У вересні 2014 року вона, маючи спеціальний стаж більше 25 років, звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо призначенні пенсії за вислугу років з заявою про призначення пенсії за вислугою років. 26.09.2014 року управління ПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу їй було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років як працівнику охорони здоров'я, оскільки посада фармацевта-реалізатора, на якій вона прцювала у період з 02.08.1996 року по 17.08.1999 року в ПП «Євроаптека-сервіс», не входить до переліку посад, визначених наказом МОЗ України № 385 від 28.10.2002 року, тому її спеціальний стаж складає 24 роки 1 місяць 1 день, що не є достатнім для призначення пенсії.

06.08.2016 року на повторне звернення позивача щодо призначення пенсії за вислугу років УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу їй відмовлено у призначенні пенсії на тій самій підставі, що і в попередній відмові.

У 2016 році на тотожне звернення позивача до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, їй знову було відмовлено на тих самих підставах.

Звернувшись за правовою допомогою, дізналася, що дії відповідача є неправомірними.

Відповідно до розділу 2 «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженого Постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 року, право на пенсію за вислугу років дає, серед іншого, робота на посаді фармацевта (незалежно від найменування посад).

У роз»ясненні Міністерства соціальної політики України щодо підтвердження права фармацевтичних працівників на пенсію за вислугу років зараховуються, зокрема, періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів незалежно від найменування посад.

Крім того, у відмові від 06.08.2016 року відповідач зазначає, що у зв»язку із змінами у законодавстві право на пенсію за вислугу років мають особи в віці 51 рік 6 місяців. Проте, вона не погоджується з цим, оскільки закон не має зворотної дії у часі, а вона зверталася за призначенням пенсії до змін у законодавстві.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у позові. Суду пояснила, що вчасно не звернулася за призначенням пенсії, оскільки хворіли її син та батько. Вона є юридично не обізнаною. У спірний період вона працювала в аптеці на посаді фармацевта-реалізатора. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення. Зазначила, що відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ з 1 квітня 2016 року не менше 26 років. До досягнення 55-річного віку право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим та другим пункту «е» (не менше 25 років 6 місяців); 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим пункту «е», та після досягнення ними такого віку: 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року. Відповідно до трудової книжки позивач працювала з 02.08.1996 року по 17.08.1999 року на посаді фармацевта-реалізатора в приватному підприємстві «Євроаптека-сервіс».

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909, право на пенсію за вислугу років мають провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Наказом Міністерства охорони здоров»я України від 28.10.2002 року № 385 затверджено перелік закладів охорони здоров»я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров»я, яким посада фармацевта-реалізатора не передбачена, тому для зарахування періоду роботи позивача на посаді фармацевта-реалізатора відсутні законні підстави.

Станом на 26.05.2016 року стаж роботи позивача за вислугу років становить 24 роки 1 місяць 1 день (з необхідних 25 років 6 місяців).

Крім того, станом на 26.05.2016 року вік позивача становив 48 років (з необхідних для призначення пенсії за вислугу років 51 рік 6 місяців).

Позивач зверталася до відповідача з заявою від 23.07.2015 року, але не з заявою про призначення пенсії, а з заявою про перегляд раніше прийнятого рішення. Відповідно до п. 17 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Пунктом 4.1 зазначеного Порядку визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Форма заяви затверджена Порядком. Протягом 2015-2016 року позивач не зверталася до відповідача з заявою про призначення пенсії, відповідач в зазначений період не розглядав питання про призначення пенсії позивачу.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 КАС України для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Позивачем не доведено, що особа, яка надає правову допомогу, є фахівцем у галузі права, а тому вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Представник відповідача зазначила, що позивач мала змогу оскаржити відмову у призначенні пенсії за вислугу років, проте не скористалась своїм правом. Хвороба її сина та батька не є поважною причиною, оскільки вони хворіли в інший період. У подальшому позивач не зверталася із заявою про призначення пенсії, а просила переглянути раніше прийняте рішення та продублювати відповідь. Просить відмовити у задоволені позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

НОМЕР_1 року народилася ОСОБА_1 (а. с. 8).

Відповідно до копії трудової книжки позивач працювала:

з18.08.1986 року по 13.03.1987 року - на посаді асистента в Криворізькому міському аптекоуправлінні;

з 24.03.1987 року по 10.11.1988 року - на посаді фармацевта в аптеці № 34;

з 24.11.1988 року по 07.03.1989 року - на посаді фармацевта в аптеці № 255;

з 09.03.1989 року по 30.11.1993 року - на посаді фармацевта в Центральній районній аптеці № 128;

з 09.12.1993 року по 01.08.1996 року - на посаді фармацевта в аптеці № 64;

з 02.08.1996 року по 17.08.1999 року - на посаді фармацевта-реалізатора в приватному підприємстві «Євроаптека-сервіс»;

з 01.09.1999 року по 30.06.2000 року - на посаді фармацевта в ТОВ «Аптека № 63»;

01.07.2000 року - прийнята на посаду фармацевта в аптечний кіоск ТОВ «Фалбі»;

30.12.2003 року - переведена на посаду завідувача в аптечний пункт № 1 аптеки № 1 ТОВ «Фалбі»;

31.12.2008 року звільнена з посади за ст. 36 КЗпП України;

з 01.01.2009 року по 19.11.2013 року - працювала на посаді завідувача в аптечному пункті № 1 аптеки № 1 ТОВ «Фалбі-Кривий Ріг» (а. с. 10-12).

18.09.2014 року позивач надала до управління Пенсійного фонду України в Інулецькому районі м. Кривого Рогу документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 14).

26.09.2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Інулецькому районі м. Кривого Рогу відмовлено їй в призначенні пенсії за вислугу років у зв»язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, мотивуючи відмову тим, що посаду фармацевта-реалізатора не передбачено Переліком закладів охорони здоров»я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров»я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України від 28.10.2002 року № 385. Зазначили, що стаж роботи на посадах, що дають право на пенсії за вислугу років, складає 24 роки 1 місяць 1 день (а. с. 13).

23.07.2015 року позивач звернулася до УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу із заявою про перегляд рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років (а. с. 31), на що УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу листом від 06.08.2015 року їй повідомило, що оскільки посада фармацевта-реалізатора не передбачена Переліком закладів охорони здоров»я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров»я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України від 28.10.2002 року № 385, рішенням комісії від 26.09.2014 року їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв»язку з відсутністю спеціального стажу. Одночасно роз»яснено, що відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 роки та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців (а. с. 14).

26.05.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою, де просила продублювати відповідь на її звернення щодо призначення пенсії за вислугу років (а. с. 30), на що відповідач надав відповідь, аналогічну наданій 06.08.2015 року (а. с. 15).

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01.08.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років в частині за період з вересня 2014 року по 28.01.2016 року залишено без розгляду (а. с. 20-21).

Встановлено, що відмову УПФУ в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу у призначенні пенсії за вислугу років від 26.09.2014 року позивач у встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк - не оскаржила. Підстави пропуску строку, на які позивач посилається, не є поважними, оскільки носять суб»єктивний характер. ОСОБА_3 проходив обстеження 21.03.2014 року (а. с. 49), ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.11.2014 року по 26.11.2014 року (а. с. 48), що об»єктивно не позбавляло позивача можливості вчасно звернутися за захистом своїх прав.

Позивач із заявою, форма якої затверджена Порядком подання та оформлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», про призначення пенсії за вислугу років повторно не зверталася, оскільки 26.05.2016 року просила продублювати відповідь, надану їй раніше.

Стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й медичні працівники на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до Переліку закладів і установ охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року, роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях дають право на пенсію за вислугу років.

Наказом Міністерства охорони здоров»я України від 28.10.2002 року № 385 затверджено Перелік закладів охорони здоров»я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров»я, відповідно до якого до молодших спеціалістів відноситься фармацевт та лаборант, посада фармацевта-реалізатора не зазначена.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років; з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років тощо. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року.

Таким чином, посада позивача не входить до переліку, затвердженому у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що унеможливлює застосування до неї ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме включення стажу роботи на цій посаді до вислуги років працівника охорони здоров»я.

Відповідно до статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров»я заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом).

Статтею 17 Основ законодавства України про охорону здоров»я визначено, що провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров'я, яка відповідно до закону підлягає ліцензуванню, дозволяється лише за наявності ліцензії.

До стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Суд зазначає, що окрім зазначеного вище, суду не надано документів на підтвердження того, що приватне підприємство «Євроаптека-сервіс», де працювала позивач у спірний період, акредитоване та має ліцензію на здійснення господарської діяльності з торгівлі лікарськими засобами, тобто має статус закладу охорони здоров»я.

Крім того, позивач має недостатній стаж роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, та недостатній вік, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 2, 11, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Дата складання повного тексту постанови 24.10.2016р.

Суддя В. В. Мазуренко