Справа № 2а-1295/10
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1295/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2010року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Баєвої О.І.

при секретарі Харечка І.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про поновлення пропущеного строку, стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії, -

встановив:

25.08.2010р. позивач звернулась до суду з заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким поновити строк звернення до суду, зобовязати відповідача нарахувати їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2008р.р., за період 01.01.2009р. по 30.04.2009р. в розмірі 3126,00гривень.

В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнила позовні вимоги та просила поновити строк звернення до суду, зобовязати відповідача нарахувати їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2009р.р., за період 01.01.2010р. по теперішній час.

Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідач повинен був проводити донарахування до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач не проводить таких донарахувань, покликаючись на дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", та неправомірно не беручи до уваги рішення Конституційного Суду України з вказаного питання. Тому він змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, підтримавши представлені письмові заперечення, долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу надано статус дитина війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія вказаної статті зупинена.

Проте, згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.07 р. № 6-рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень статей 29,36, частини другої ст. 56, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п. 7,9,12,13, 14, 23, 29, 30, 39, 41,43, 44, 45, 46, ст. 71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з врахуванням ст.111 цього Закону.

22.05.2008р. Конституційним судом України (рішення№10-рп) в аналогічному порядку було вирішено питання щодо неконституційності положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік» щодо фінансування виплат, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до вимог ст.152 ч. 2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що всупереч Рішень Конституційного Суду України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова зазначена щомісячна державна соціальна грошова допомога позивачу за період з 09.07.2007року по 31.12.2007року включно, з 22.05.2008року по 31.12.2008року включно, з 01.01.2009року по 31.12.2009року включно, з 01.01.2010року по 21.10.2010року не виплачувалася.

Відтак, вимоги позивача підлягають до задоволення в частині зобовязання проведення донарахування і виплати пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007року по 31.12.2007року включно, з 22.05.2008року по 31.12.2008року включно, з 01.01.2009року по 31.12.2009року включно, з 01.01.2010року по 21.10.2010року.

Покликання відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова на відсутність коштів та фінансування не може бути підставою для відмови у позові.

З часу, коли позивачка довідалася про порушення свого права до її звернення до суду з позовом не пройшов рік. Суд вважає, що строк для звернення до суду позивачем пропущений з поважних причин і цей строк слід поновити.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 99, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 152 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд, -

постановив:

Поновити строк звернення до суду.

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007року по 31 грудня 2007року включно, з 22 травня 2008року по 31 грудня 2008року включно, з 1 січня 2009року по 31 грудня 2009року включно, з 1 січня 2010року по 21 жовтня 2010року виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3