Справа № 807/1544/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 жовтня 2016 року м. Київ К/800/28219/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування довідки та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дії Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області стосовно незаконної видачі "Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 вих. №42/05-0 від 17.03.2015 року", скасувати "Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 вих. №42/05-0 від 17.03.2015 року", зобов'язати Державну фіскальну службу України виконати вимоги ч. 10, ч. 11 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" і видати Наказ та Довідку "Про прирівняння грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 10246,42 грн., згідно Довідки про грошове забезпечення №52 від 07.04.2010 року - до аналогічної офіцерської посади в ДФС України" та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проводити виплату позивачеві пенсії по інвалідності згідно офіційного "Повідомлення про призначення пенсії" №6517/13 від 02.08.2010 року виходячи із розмірів грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці перед звільненням на пенсію.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали суду від 25.09.2015 року по адміністративній справі №807/1544/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування Довідки та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз'яснення ухвали суду від 25.09.2015 суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого рішення є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті його частини, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Так, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - було задоволено.

Зокрема, відповідно до ухвали суду від 25.09.2015 року було зупинено дію виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Закарпатській області "Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 вих. №42/05-0 від 17.03.2015 року" та заборонено Головному управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснювати перерахунок розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі. Дана ухвала суду від 25.09.2015 року підлягала до негайного виконання.

Так, як вбачається з ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову вона є зрозумілою та ясною, а її резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було наведено та не надано суду жодних доказів, щодо того в чому саме полягає неясність, невизначеність або незрозумілість ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року, а також не зазначено, яка частина даного рішення викликає труднощі для розуміння, що слугувало б підставою для роз'яснення судового рішення.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

У відповідності до наказу Державної податкової адміністрації України за № 587-о від 14 червня 2006 року "Про відрядження працівників податкової міліції" у зв'язку з обранням на виборну посаду - голови Воловецької районної ради Закарпатської області, позивач був відряджений в смт. Воловець на період роботи на постійній основі, звільнивши його з посади завідувача сектором боротьби з ухиленням від податків Ужгородського міжрайонного відділу податкової міліції ДПІ м. Ужгорода Закарпатської області, із залишенням в кадрах податкової міліції Державної податкової адміністрації України.

23.04.2010 Державна податкова адміністрація України за № 2361/8/05-0 надіслала Довідку про грошове забезпечення позивача за посадою завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді у січні 2010 року та його грошове забезпечення становило 3282,26 грн.

Наказом Державної податкової адміністрації України № 519-о від 27.04.2010 року було внесено доповнення до наказу Державної податкової адміністрації України від 15.02.2010 року № 130-о з метою встановлення підполковнику податкової міліції позивачеві грошового забезпечення для призначення пенсії та зобов'язано Державну податкову адміністрацію у Закарпатській області подати до відповідача 2 довідку про грошове забезпечення станом на 15 січня 2010 року для призначення пенсії позивачеві, встановивши йому посадовий оклад за посадою завідувача сектором державної податкової інспекції у м. Ужгороді в розмірі 1148 грн.; оклад за спеціальне звання 130 грн.; надбавку за вислугу років 35 % - 447,30 грн.; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268) (43 %) 741,88 грн., премію 71 % - 815,08 грн.

Листом № 10548/13 від 03.12.2010 року Головне управління Пенсійного фонду у Закарпатській області повідомило позивача, що відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України № 519-о від 27.04.2010 року про внесення доповнень до наказу Державної податкової адміністрації України від 15.02.2010 року № 130-о та наданої Державною податковою адміністрацією в Закарпатській області довідки № 188/05-о від 30.11.2010 року грошове забезпечення за посадою завідувач сектору ДПІ у м. Ужгороді йому 01.12.2010 року здійснено перерахунок пенсії, розмір якої складає 2687,47 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2011 у справі №2п-3614/10 було задоволено позовні вимоги позивача до Державної податкової адміністрації України, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а саме: визнано дії Державної податкової адміністрації України стосовно видачі наказу №519-о від 27.04.2010 року та Довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії №188/05-0 від 30.11.2010 року неправомірними, скасовано наказ №519-о від 27.04.2010 року та Довідку про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії №188/05-0 від 30.11.2010 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивачеві, виходячи із розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15 лютого 2010 року) заробітної плати голови Воловецької районної ради.

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року (справа №61402/11/9104), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2011 у справі №2п-3614/10 було скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову позивачеві - відмовлено.

Отже, обставини встановлені судовими рішеннями, які набули законної сили, зокрема: постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року (справа №61402/11/9104) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 року К/800/11378/15, щодо правомірності видачі Державною податковою адміністрацією України наказу №519 від 27.04.2010 року та Довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії №188/05-0 від 30.11.2010 року та обставини відмови в задоволенні позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача 2 в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивачеві, виходячи із розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15 лютого 2010 року) заробітної плати голови Воловецької районної ради - не підлягають повторному доказуванню в даній адміністративній справі.

Так, у відповідності до постанови Верховного Суду України від 05.03.2012 року (справа №21-439а11) зазначено, що особливістю пенсійного забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, є те, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної) служби.

Отже, базою для обчислення і перерахунку пенсії є грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби).

Відтак, враховуючи вище викладене та у відповідності до вимог ч. 10 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вбачається, що пенсія військовослужбовця, осіб рядового і начальницького складу, які перебували у відрядженні, обчислюється, виходячи з відповідних окладів за останньою посадою, званням за місцем служби перед звільненням.

Крім того, поняття грошового забезпечення не є тотожним поняттю заробітної плати, оскільки має іншу правову природу, як за змістом так і за юридичною суттю.

У відповідності до матеріалів справи, зокрема наказів Державної податкової адміністрації України за № 587-о від 14 червня 2006 року та за №130-0 від 15 лютого 2010 року, вбачається, що останньою посадою позивача перед звільненням є посада завідувача сектором боротьби з ухиленням від податків Ужгородського міжрайонного відділу податкової міліції ДПІ м. Ужгорода Закарпатської області.

Отже, враховуючи те, що позивач був відряджений в смт. Воловець на період роботи на постійній основі із залишенням в кадрах податкової міліції ДПА України, відтак Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Закарпатській області було правильно здійснено розрахунок грошового забезпечення позивача за посадою завідувача сектору ДПІ у м.Ужгороді, що відображено в Довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 17.03.2015 року вих. № 42/05-0.

Таким чином, оскільки позивач перебував у відрядженні в органі місцевого самоврядування з посади завідувача сектором боротьби з ухиленням від податків Ужгородського міжрайонного відділу податкової міліції ДПІ м. Ужгорода Закарпатської області, відтак Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Закарпатській області було правомірно видано Довідку від 17.03.2015 року вих. №42/05-0 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачеві.

Разом з тим, оскільки грошове забезпечення, зазначене в Довідці № 42/05-О від 17.03.2015 року, менше за грошове забезпечення, зазначене у Довідці № 188/05-О від 30.11.2010 року за посадою завідувача сектору ДПІ м. Ужгород, на підставі якої раніше нараховувалася та проводилась виплата пенсії позивачеві, відтак перерахунок згідно Довідки № 42/05-О від 17.03.2015 року не проводився як недоцільний.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що відповідачі та суди попередніх інстанцій проігнорували частини 4, 10 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та взагалі не застосували останній абзац пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 №393.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 17.10.2011 року (справа №21-226а11), 21 лютого 2012 року (справа №21-463а11).

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 травня 2016 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування довідки та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка