Справа № 815/4753/16
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4753/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання -Белінського Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 за паспортом,

представника позивача - ОСОБА_2 за ордером,

представника відповідача - Орловської В.В. за довіреністю ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.04.2016 року,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла справа за адміністративним позовом Фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просив:

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.04.2016 року за № ДПІ у Приморському районі м. Одеса ГУ ДФС в Одеській області, згідно з яким ОСОБА_1, визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб», код платежу 18011000, та встановлена сума податкового зобов'язання у розмірі 25000,00 гривен за 2015 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль TOYOTA LAND CRUSER 200, 2012 року випуску, об'єм двигуна складає 4461 см. куб.

08.06.2016 року позивач отримав податкове повідомлення - рішення згідно з яким йому визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» на суму 25000,00 грн. за 2015 рік.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся з письмовою заявою на ім'я заступника начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеса ГУ ДФС в Одеській області Ткаченко А.В. про відміну податкового повідомлення - рішення від 25.04.2016 року за № .

Позивач отримав лист від 22.08.2016 року за № 14397/Б/15-53/13-03 яким відмовлено у скасуванні податкового повідомленні - рішенні № .

Позивач вважає, що відповідач протиправно прийняв податкове повідомлення - рішення і воно належить до скасування.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.3-5).

Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини зазначенні в письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.28-29).

В обґрунтування заперечень на позов зазначила, що п. 267.2.1 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Відповідно до рішення Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6257-VI з 01.01.2015 року на території м. Одеса встановлено податок на майно в частині транспортного податку, згідно з Положенням ставка податку на 2015 рік складає 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Згідно з отриманої бази даних Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області встановлено, що по фізичній особі ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль TOYOTA LAND CRUSER 200, державний номер НОМЕР_2 об'єм двигуна 4461 см. куб., дата першої реєстрації автомобіля 19.09.2012 року.

Таким чином транспортний засіб TOYOTA LAND CRUSER 200, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 4461 см. куб., дата першої реєстрації автомобіля 19.09.2012 року, який належить ОСОБА_1 є об'єктом оподаткування у 2015 році.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля TOYOTA LAND CRUSER 200, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна складає 4461 см. куб.

Даний транспортний засіб позивач придбав та поставив на облік в вересні 2012 року.

25.04.2016 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийняла податкове повідомлення - рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2015 податковий рік у сумі 25000,00 грн. (а.с.6).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28.12.2014 року внесено зміни до ПК України, які набрали чинності з 01.01.2015 року, зокрема, введено новий податок - транспортний податок.

Будь-які нормативні акти в сфері оподаткування та зміни до них мають ґрунтуватись на принципах , які визначені ст.4 ПКУ, зокрема принципі стабільності ( п.п. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4) відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, та принципу презумпції правомірності рішень платника податку ( п.п.4.1.4. п.4.1. ст. 4), згідно якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків.

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 та ст.265 ПКУ транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Рішенням Одеської міської ради «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку» від 21.01.2015 року № 6257-VІ відповідно до норм ПКУ встановлено на території міста Одеси з 01.01.2015 року податок на майно в частині транспортного податку згідно з Положенням. Вказане вище рішення, було опубліковане на офіційному веб-сайті Одеської міської ради 26.01.2015 року в якому було вказано, що рішення Одеської міської ради № 6257-УІ від 21.01.2015 року оприлюднене в газеті «Одесский вестник» № 3 від 31.01.2015 року.

Отже, рішення, яким введено транспортний податок на території міста Одеса, набирає законної сили та застосовується з початку бюджетного періоду, що настає після його оприлюднення, що відбулось 31.01.2015 року.

Враховуючи закріплений в ПК України принцип стабільності податкового законодавства, межі повноважень міських рад, рішення Одеської міської ради, яким установлений новий місцевий податок, може бути застосоване не раніше 2016 року. Таким чином, транспортний податок за 2015 рік не повинен нараховуватись.

Зазначена позиція підтверджується практикою Вищого адміністративного суду (справи К/800/41090/15, К/800/22834/15, К/800/46951/15, 361/2373/15-а). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 року у справі "Серков проти України" висловлена позиція про необхідність застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 01.01.15 року № 6257-VI з 01.01.2015 року на території міста Одеса встановлено податок на майно в частині транспортного податку згідно з Положенням ставка податку на 2015 рік складає 25 000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п.267.6.2 п. 267.6 ст. 267ПК України Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Стаття ст.8 ПК України визначає, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПКУ до місцевих податків належить податок на майно.

Пунктом 12.3 ст.12 ПКУ встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів приймають сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з п.п.12.3.1-12.3.3 п.12.3 ст.12 ПКУ встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст.7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПКУ рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З урахуванням оприлюднення рішення Одеської міської ради №5257-VI про встановлення та розмір транспортного податку 21.01.2015 року, нараховуватися він може платникам цього податку лише в 2016 бюджетному році.

Крім того, статтею 2 ПК України також визначено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Закон України № 71-VІІІ, яким внесені зміни до Податкового кодексу та, зокрема, введений новий місцевий податок транспортний, набрав чинності відповідно до п.1 розділу ІІ Прикінцеві положення з 01.01.2015 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також встановлений ПК України принцип стабільності податкового законодавства ( п.п. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4), відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки; податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскільки нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України), то визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з транспортного податку за повний 2015 рік, враховуючи, що рішення Одеської міської ради про введення на території міста цього податку було оприлюднене лише 31.01.2015 року, також свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У даному конкретному випадку за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Приморському районі ГУ ДФС в Одеській області.

У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1Адміністративний позов задовольнити.

2.Скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.04.2016 року за № ДПІ у Приморському районі м. Одеса ГУ ДФС в Одеській області, згідно з яким ОСОБА_1, визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб», код платежу 18011000, та встановлена сума податкового зобов'язання у розмірі 25000,00 гривен за 2015 рік.

3. Стягнути з ДПІ у Приморському районі ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) сплачений судовий збір у сумі 580 (п'ятсот вісімдесят), 00 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 26 жовтня 2016 року.

Суддя О.Я. Бойко

.