Справа № 809/1168/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа № 809/1168/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Кафарського В.В.,

Суддів: Микитин Н.М., Кишинського М.І.

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Державної фіскальної служби України

про зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинення дій щодо поновлення на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС в Івано-Франківській області , виплати середніього заробітку за весь час вимушеного прогулу, зобов'язання визнати недійсним запис в трудовій книжці щодо звільнення позивача у зв'язку із скасуванням наказу Державної податкової адміністрації від 06.02.2012 року за № 6-о з видачею дублікату трудової книжки без такого запису.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про зобов'язання до вчинення дій, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без розгляду в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у відповідності до п.3 ч.1 ст.155 КАС України, оскільки в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 809/867/16 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовні вимоги в частині визнання недійсним запису в трудовій книжці щодо звільнення позивача у зв'язку із скасуванням наказу Державної податкової адміністрації від 06.02.2012 року за № 6-о з видачею дублікату трудової книжки без такого запису мотивовані тим, що оскільки вказаний наказ про звільнення позивача скасований в судовому порядку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі №826/1993/13-а, то у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 110 від 17.08.1993 року, запис у трудовій книжці про звільнення з податкової міліції у запас підлягає визнанню недійсним з видачею книжки без такого запису.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Вказав, що відсутні правові підстави для визнання недійсним запису в трудовій книжці позивача про його звільнення з податкової міліції. В задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наказом ДПА України від 21.05.2010 року № 708-о ОСОБА_1 прийнято на службу у податкову міліцію органів державної податкової служби та призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при ДПА в Івано-Франківській області Управління внутрішньої безпеки ДПА України. ( а.с.45).

Наказом ДПА України від 21.09.2010 року № 1736-о позивача звільнено із займаної ним посади та зараховано в розпорядження ДПА України. ( а.с.44).

Наказом ДПА України від 06.02.2012 року № 6-о підполковника податкової міліції ОСОБА_1, який перебував в розпорядженні ДПА України звільнено у запас за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу). При цьому підставою для звільнення став обвинувальний висновок від 02.10.2010 року по кримінальній справі №320845 по обвинуваченню ОСОБА_1 за статтею 368 ч.2 КК України, затверджений заступником прокурора Івано-Франківської області. ( а.с.48).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі № 826/1993/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної податкової служби України від 06.02.2012 року за № 6-о «Про звільнення ОСОБА_1.». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. ( а.с.17-20).

12.07.2016 року позивач звернувся до Голови ДФС України із заявою про допущення до виконання обов'язків за посадою начальника відділу внутрішньої безпеки при ГУ ДФС в Івано-Франківській області у зв'язку із набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 року. ( а.с.53).

Згідно листа ДФС України за № 8172/Ш/99-99-22-06-14 від 03.08.2016 року, направленого ОСОБА_1, у даному листі вказано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 року у справі № 826/1993/13-а визнано протиправним та скасовано наказ ДПА від 06.02.2012 року № 6-о «Про звільнення ОСОБА_1.»., проте питання щодо поновлення позивача на займаній посаді судом не вирішено. ( а.с.51).

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 809/867/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішення станом 25.10.2016 року в адміністративній справі № 809/867/16 не прийнято.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 110 від 17.08.1993 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п.2.2- п.2.4 Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п. 2.5. Інструкції з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277 ), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).Міністерства і відомства за згодою з відповідними галузевими профспілками можуть, як виняток, дозволити підприємствам, що працюють в умовах територіальної роз'єднаності (підпорядковані структурні підрозділи розташовані на великій відстані), проводити ознайомлення з записами, що внесені до трудової книжки, в заочному порядку шляхом направлення власникам книжок відповідних повідомлень з наступною відміткою про це в особистій картці.

Пунктами 2.6.- п.2.8 Інструкції встановлено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів. ( п.2.9 Інструкції.)

Відповідно до п. 2.10 Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Таким чином, підставою для внесення відповідних відомостей до трудової книжки власником або уповноваженим ним органом є визнання протиправним та скасування наказу про звільнення особи, а відтак суд не може підміняти орган державної фіскальної служби, який наділений власними дискреційними повноваженнями, що виключає необхідність зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення дій щодо визнання недійсним запис в трудовій книжці щодо звільнення позивача в судовому порядку.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 передбачено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі ( посаді).

При цьому суд зазначає, що поновлення позивача на посаді є предметом розгляду в адміністративній справі № 809/867/16, яка перебуває в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Окрім того, як встановлено в ході судового розгляду із трудовою книжкою для внесення виправлень в зв'язку із скасуванням наказу Державної податкової адміністрації від 06.02.2012 року за № 6-о до Державної фіскальної служби позивач не звертався.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, в тому числі, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача визнати недійсним запис в трудовій книжці позивача про його звільнення.

На підставі ст..124 Конституції України, керуючись ст..ст. 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Судді: /підпис/ Микитин Н.М.

/підпис/ Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 31.10.2016 року.