Справа № 804/2506/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 р. справа № 804/2506/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Терра України» до Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

04 травня 2016 року Фермерське господарство «Терра України» (далі - ФГ «Терра України») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оформлене листом № 3489/10-04-15 від 13.04.2016 р., про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи у 2016 році, а також зобов'язати відповідача зареєструвати ФГ «Терра України» платником єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2016 року, та надати довідку про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях позивачем зазначено, що рішення Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оформлене листом № 3489/10-04-15 від 13.04.2016 р., є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мав підстав для прийняття цього рішення, передбачених пунктом 299.6 ст. 299 ПК України, який містить вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації субєкта господарювання як платника єдиного податку. Крім того, позивач зазначив про те, що місцезнаходження ФГ «Терра України» та місце розташування земельних ділянок, які використовує позивач у своїй господарській діяльності, знаходяться на території Дебальцівської сільської ради, та підпадають під дію одного контролюючого органу - Східно-Дніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Отже, на думку позивача, подана до контролюючого органу звітна декларація містить вичерпну інформацію щодо всієї площі земельних ділянок, з яких позивачем сплачується земельний податок. У звязку з чим, позивач вважає, що зазначення ним в податковій декларації неправильного типу декларації («Звітна» замість «Загальна») не може бути підставою для її неприйняття податковим органом та ненадання йому з цих підстав статусу платника єдиного податку четвертої групи (а.с. 3-7, 47-49).

В судовому засіданні 14.07.2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, додаткових доказів не надала, з клопотаннями про допит свідків або проведення судових експертиз до суду не зверталась (а.с. 87).

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, надав письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що Східно-Дніпровською ОДПІ правомірно відмовлено позивачу в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи, оскільки ФГ «Терра України» не дотримано вимоги пп. 298.1 п. 298.8 статі 298 ПКУ, а саме, не подано загальну декларацію з вказаного податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок. При цьому, представник відповідача зазначив, що подання платником податків, що вирішив обрати IV групу платників єдиного податку, загальної податкової декларації є обовязковою умовою для проведення його реєстрації платником єдиного податку і в розумінні п. 291.2, п. 291.3, ст. 291 ПКУ (а.с. 33-34).

11.07.2016 року від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі на підставі поданих заперечень на адміністративний позов (а.с. 45-46).

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ФГ «Терра України» зареєстровано 16.12.2010 р. Васильківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та знаходиться на податковому обліку в Східно-Дніпровській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 17-20).

Вказане підприємство є сільськогосподарським товаровиробником.

Для переходу на спрощену систему оподаткування та отримання статусу платника єдиного податку IV групи відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, позивачем 18 лютого 2016 року було подано до Східно-Дніпровської ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області наступні документи:

- звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, яка була прийнята податковим органом згідно з квитанцією № 2 за № НОМЕР_1 (а.с. 22-23);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2015 рік, який був прийнятий податковим органом згідно з квитанцією № 2 за № НОМЕР_2 (а.с. 25);

- відомості про наявність земельних ділянок (а.с. 24).

Факт подання цих документів сторонами не заперечується.

Листом за вих. № 3489/10-04-15 від 13.04.2016 р. Східно-Дніпровська ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повідомила позивача про порушення ним вимог пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України при поданні документів для набуття та підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи у 2016 році, а саме: неподання до контролюючого органу загальної податкової декларації з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, у звязку з чим, ФГ «Терра України» не може бути підтверджено статус платника єдиного податку IV групи на 2016 рік (а.с. 28).

Не погодившись з рішенням податкового органу, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з наступними змінами і доповненнями (далі - ПК України) передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пунктів 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. З 1 січня 2015 року платники фіксованого сільськогосподарського податку стають платниками єдиного податку четвертої групи. Главу 2 «Фіксований сільськогосподарський податок» розділу XIV виключено з ПКУ.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до четвертої групи належать сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

В силу пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні до контролюючого органу документів для набуття та підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи у 2016 році, не було подано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, що є порушенням пп. 298.8.1 п. 298.8 ст.298 ПК України, яким визначено обовязковий перелік необхідних документів, що подаються платником податків до податкового органу.

Крім того, суд зазначає, що п.п. 291.5-1.1 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291.5-1 ПК України передбачено перелік обмежень, за наявності яких субєкти господарювання сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи, а саме:

- субєкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);

- субєкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції;

- субєкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Таким чином, неподання субєктом господарювання (сільськогосподарським товаровиробником, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків) загальної декларації позбавляє податковий орган перевірити наявність обмежень, встановлених законом для набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку IV групи, зважаючи на те, що звітна декларація з податку на поточний рік містить лише відомості про земельні ділянки, що розташовані за місцем розташування контролюючого органу, до якого подаються документи щодо набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України, підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації субєкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого субєкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у субєкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобовязань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким субєктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Ненадання субєктом господарювання загальної податкової декларації з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, свідчить про непідтвердження платником податків своєї відповідності критеріям застосування спрощеної системи оподаткування, визначеним для IV групи платників єдиного податку, передбаченим п.п. 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК України, а також не дозволяє контролюючому органу перевірити відсутність у платника податків обмежень, встановлених п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, та зробити висновок про його відповідність вимогам, передбаченим статтею 291 ПК України.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не приймалось рішення про відмову у реєстрації позивача платником єдиного податку, а лише направлено на його адресу лист про недотримання вимог пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України при поданні документів, необхідних для набуття/підтвердження статусу платника єдиного податку IV групи у 2016 році, а саме, неподання до контролюючого органу загальної податкової декларації з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, у звязку з чим, ФГ «Терра України» не може бути підтверджено статус платника єдиного податку IV групи на 2016 році.

При вирішенні спору по суті, суд також приймає до уваги лист Державної фіскальної служби України № 7/99-99-12-03-05-17 від 27.04.2016 р. «Про справляння єдиного податку платниками четвертої групи», згідно якого, для набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку IV групи сільськогосподарським товаровиробникам необхідно дотримуватись певних умов, а саме: мати у наявності земельні ділянки відповідного призначення; частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік не повинна бути меншою 75 відсотків; подати до контролюючих органів загальну та звітні декларації з додатками. При цьому, субєкти господарювання, які не дотримались хоча б однієї із зазначених вище вимог, не можуть обрати спрощену систему оподаткування.

При цьому, суд не приймає надані позивачем довідку від 17.02.2016 р. № 233 «Про наявність земель станом на 01.01.2016 року» та «Відомості з документації із землеустрою, що включена до державного фонду документації із землеустрою» від 16.02.2016 р. №1027, видані Відділом Держгеокадастру у Васильківському районі Дніпропетровської області, як доказ відсутності у ФГ «Терра України» інших земель у користуванні, ніж зазначені у звітній податковій декларації № НОМЕР_1, оскільки чинним податковим законодавством, а саме, п. 298.8.1 п. 298.8 ст.298 ПК України, чітко визначено, що документальним підтвердженням зазначених вище обставин у спірних правовідносинах може виступати лише загальна податкова декларація з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок.

Враховуючи, що позивачем загальна податкова декларація з податку на поточний рік до контролюючого органу надана не була, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства «Терра України» відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3