Справа № 148/1245/16-а
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/1245/16-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Мовчана В.В.

представника відповідача Лівандовської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язанні вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області (суб`єкта владних повноважень) про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.05.2016, управлінні Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області відмовило йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 п.2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши про це відповідний лист за №2047/13-13/02/1.

Він являється потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, яке було йому видано 10 лютого 1993 року Вінницькою обласною державною адміністрацією. На даний час це посвідчення є дійсним, ніким не скасоване і не визнане недійсним. Він постійно проживав і був прописаний в селі Ганнопіль Тульчинського району, яке відносилось до 4-ї Чорнобильської зони зони посиленого радіоекологічного контролю. Після закінчення навчання в інституті він з 01 серпня 1986 року по 31 липня 1989 року працював майстром Хмельницького монтажного об`єднання «Південьенергомонтаж», яке займалось будівництвом Хмельницької АЕС в місті Нетішин Хмельницької області. Організація його роботи та робочий графік передбачали його постійне проживання в с. Ганнопіль, Тульчинського району, Вінницької області, звідки він кожні дві неділі виїздив на роботу терміном на дві неділі в місто Нетішин Хмельницької області. Але при цьому місцем його постійного проживання з вересня місяця 1988 року було саме с.Ганнопіль Тульчинського району. В даному населеному пункті на той час проживали його батьки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , знаходиться житловий будинок, в якому він постійно проживав разом зі своїми батьками. В подальшому при заміні паспортів на паспорт України всі попередні записи про прописку були втрачені, а тому підтвердити факт проживання шляхом надання свого паспорта він не може.

Внести зміни до записів в трудовій книжці про організацію його роботи чи отримати відповідну довідку про вахтовий метод роботи він не має можливості, так як Хмельницьке монтажне об`єднання «Південьенергомонтаж» ліквідоване без правонаступників. Сам факт наявності в нього відповідного Чорнобильського посвідчення, вже є достатньою правовою підставою для призначення йому пенсії на підставі Чорнобильського законодавства.

Крім того, управлінням Пенсійного фонду не взято до уваги ту обставину, що він на протязі 60 днів перебував у відрядженні в місті Славутич, яке є зоною відчуження, що підтверджується записом в його трудовій книжці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, відносяться до категорії осіб, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В зв`язку з цим, вважає, що управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі безпідставно відмовили в призначенні пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали повністю з обставин викладених в позовній заяві, надавши суду аналогічні за змістом пояснення. Також суду пояснив, що саме наявність посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах, а також представив довідку з Тульчинської міської ради та Тульчинського районного сектору ДМС України у Вінницькій області.

Представник відповідача Лівандовська О.В., яка діє за довіреністю, заперечила щодо позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції суду пояснила, що станом на 01.01.1993 період роботи в зоні складає 3 роки 1 місяць, що не дає права для призначення пенсії за віком після досягнення 55 років згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок ЧК». Окрім того, в 2014 році позивач уже звертався до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання. В процесі слухання на запит суду секретарем сільської ради с. Ганнопіль були надані дворові книги, де зазначалось, що з 1986 року ОСОБА_1 був виписаний. Таким чином, вважає. Що відсутні правові підстави для призначення пенсії відповідно до ст. 55 п.2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив, що згідно паспорта серії НОМЕР_2 від 04.07.2000, виданого Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, позивач значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4,5).

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області № 2047/13-13/02/1 від 23.05.2016, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до ст. 55 п.2 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 42/114 від 16.07.2016, виданої Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області, ОСОБА_1 з 08.1980 по 11.1988 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . З 11.1988 по 07.2000 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ; з 07.2000 по 02.2002 зареєстрований в АДРЕСА_3 ; з 03.2002 по 09.2003 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; з 09.2003 по 04.2011 зареєстрований АДРЕСА_3 ; з 04.2011 по даний час місце проживання зареєстровано АДРЕСА_4 (а.с.35).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.1993 Вінницькою обласною державною адміністрацією (оригінал оглянуто в судовому засіданні), ОСОБА_1 постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю і має право на пільги і компенсації, встановленні Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю. (а.с. 36).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається із ч. 3 ст. 15 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

В свою чергу, ст. 65 ч.3 цього ж Закону визначено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (в даному випадку) є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
На підставі ст. 55 п.2 ч.5 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Згідно постанови Кабінету міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" № 106 від 23.07.1991, с. Ганнопіль, Тульчинського району і м. Тульчин Вінницької області, відноситься до населених пунктів на які поширюється зона посиленого радіоекологічного контролю.

Розділом ІІ, ст. 2.1 п. 5 ч.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, встановлено, що до заяви про призначення пенсії подаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Крім того, відповідно до правової позиції ВАСУ, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забрудненій території тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Як вбачається із досліджених в судовому доказів, позивачем при зверненні до управління Пенсійного фонду у Тульчинському районі із заявою про призначення пенсії представленні документи, а саме посвідчення особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Крім того, в судове засідання надано довідку органу місцевого самоврядування Тульчинської міської ради про те, що ОСОБА_1 з 11.1988 по 07.2000 був зареєстрований в м. Тульчині, яке відноситься зони посиленого радіоекологічного контролю. До 11.1988 проживав в с. Ганнопіль, яке також відноситься до цієї ж зони.
Таким чином, судом встановлено, що станом на 1.01.1993, ОСОБА_1 прожив в зоні посиленого радіологічного контролю понад 4 роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Зокрема, вимоги підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, який має обраховуватись з часу звернення до суду з позовом 9.06.2016, тому призначення пенсії має здійснюватись з 9.12.2016 року включно.
Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, враховуючи позицію позивача, судові витрати залишаються за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 46 Конституції України, ст. 15, 55 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст. ст. 2, 5, 6,17, 71, 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язанні вчинити дії задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 9.12.2015, в межах строку позовної давності, стягнувши заборгованість за минулий час.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Повний текст постанови суду складено 31.10.2016.

Суддя: