Справа № 822/1772/16
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1772/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представника позивача: Галюка В.В., представника відповідача: Чайковського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідача - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс", в якому просить скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 11.01.2011 року, яка видана Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, в частині накладення арешту на майно, а саме: нежитлову будівлю АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.04.2006 року між ОСОБА_5 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено Кредитний договір № 02-301/04-06-М.

19.04.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" (Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, згідно пп. 1.1. п.1 якого Іпотекодавець з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_5 по Кредитному договору № 02-301/04-06-М від 18.04.2006 року, передає в іпотеку Іпетекодержателю нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 2091,0 кв.м., що складається з майстерні площею 1397,3 кв.м., адміністративно-побутового будинку площею 553,1 кв.м. і котельні з кузнею площею 140,6 кв.м., що є власністю Іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено Договір факторингу №1 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у відповідності до яких відбувся перехід права вимоги до ТОВ "Кей-Колект", в тому числі і за зобов'язаннями ОСОБА_5, які виникли на підставі вказаного вище кредитного договору.

Позивач при зверненні у липні 2016 року до нотаріуса дізнався, що на нерухоме майно яке є предметом іпотеки за іпотечним договором накладено арешт, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 11.01.2011 року, прийнятою Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Вважає, що вказана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження суперечить чинному законодавству, оскільки ТОВ "Кей-Колект" має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" в судове засідання повторно не з'явились, про причини неприбуття не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 18.04.2006 року між ОСОБА_5 (далі - Позичальник) та АКІБ "УкрСиббанк" (далі - Банк) було укладено Кредитний договір № 02-301/04-06-М. У відповідності до пп.1.1 Розділу 1 Договору Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 200000,00 (двісті тисяч) доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі.

19.04.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" (Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, згідно пп. 1.1. п.1 якого Іпотекодавець з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_5 по Кредитному договору № 02-301/04-06-М від 18.04.2006 року, передає в іпотеку Іпетекодержателю нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 2091,0 кв.м., що складається з майстерні площею 1397,3 кв.м., адміністративно-побутового будинку площею 553,1 кв.м. і котельні з кузнею площею 140,6 кв.м., що є власністю Іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Обтяження за іпотечним договором від 19.04.2006, 12.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступлено ТОВ "Кей-Колект" та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

За договором факторингу №1 від 12.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей-Колект" право вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору.

При зверненні у липні 2016 року до нотаріуса позивач дізнався, що на нерухоме майно яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 19.04.2006 року (нежитлова будівля, загальною площею 2091,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) накладено арешт, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 11.01.2011 року, прийнятою Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Статтею 1, частинами 1, 2 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, пункту 5 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно частини 1, пункту 2 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як встановлено судом, державний виконавець Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції прийняв постанову № б/н від 11.01.2011 року про арешт майна боржника (нежитлова будівля АДРЕСА_1) та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою накладено арешт на майно, а саме нежитлову будівлю АДРЕСА_1, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс", та заборонено здійснювати його відчуження.

Згідно частини 8 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003 року, іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 7 статті 3 цього Закону встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Встановлено, що державним нотаріусом Оксанюк А.А. 19.04.2006 року в реєстрі зареєстровано заборону на нерухоме майно за договором іпотеки, а саме нежитлову будівлю АДРЕСА_1.

В послідуючому 12.12.2011 року на підставі договору відступлення, права вимоги за договором іпотеки зареєстровано за іпотекодержателем - ТОВ "Кей-Колект".

Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено відповідачем 11.01.2011 року, тобто після реєстрації в реєстрі заборони на нерухоме майно за договором іпотеки.

Наявність арешту нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, тобто на нежитлову будівлю АДРЕСА_1, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс", порушує право іпотекодержателя - ТОВ "Кей-Колект" на отримання виконання зобов'язання нерухомим майном у разі відсутності коштів у іпотекодавця для виконання своїх зобов'язань за договором споживчого кредиту, або в разі невиконання боржником такого зобов'язання яке забезпечене іпотекою за інших причин.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" від 11.01.2011 року порушує права позивача як іпотекодержателя, тому наявні всі підстави для звільнення з під арешту нежитлової будівлі АДРЕСА_1, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс".

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідача - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс" є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв'язку з задоволенням позовних вимог на користь позивача слід присудити 1378,00 грн. судового збору сплаченого ним при зверненні з позовом до суду.

Керуючись статтями 158-163 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 11.01.2011 року, що видана Першим міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в частині накладення арешту на майно, а саме: не житлова будівля розташована за адресою, АДРЕСА_1, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Актив - Транс", код: 31537003 на праві власності.

Присудити позивачу судові витрати (судовий збір) в сумі 1378,00 грн.( одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, .

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2016 року о 09 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер