Справа № 814/1708/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 жовтня 2016 року Справа № 814/1708/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, в. Набережна, 132-а(в.Фалеєвська,3/45),Баловне,Новоодеський район, Миколаївська область,56664

доОчаківська ОДПІ (Новоодеське відділення) ГУ ДФС у Миколаївській області, вул.Центральна, 179,ОСОБА_2,Новоодеський район, Миколаївська область,56600

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Ф №10300,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Очаківської обєднаної державної податкової інспекції (Новоодеське відділення) Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 року №103-00, зарахування сплаченої суми податкового зобовязання з транспортного податку в сумі 22916,66 грн. відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №10300 в рахунок виконання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №2706013 від 16.06.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що прийняте податковим органом рішення є протиправним, адже не відповідає діючому законодавству України податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а сплачена сума грошового зобовязання зарахуванню в рахунок податкового боргу за іншим рішенням податкової.

Відповідач надав суду письмові заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги не обґрунтованими та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З 04.02.2015 р. позивач є власником транспортного засобу Nissan Patrol, д/н НОМЕР_1, 2013 року випуску з обємом двигуна 5552 куб. см.

11 червня 2015 р. відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 103-00, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 22916,66 грн.

Позивач 28.08.2015 року сплатив визначену суму грошового зобовязання, що підтверджується довідкою податкового органу.

У липні 2016 р., зважаючи на судову практику в аналогічних спорах, позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми грошового зобовязання як помилково сплаченої, однак отримав письмову відмову від 08.08.2016 р.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, згідно якого ст. 267 Податкового кодексу України (далі ПК України) запроваджено транспортний податок.

Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України).

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п.п. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України).

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 ПК України).

Згідно п.п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону рекомендовано переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, а також установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області прийнято Положення про податок на майно, затверджене рішенням від 21.01.2015 р. № 11.

Пунктом 3.4 розділу 3 Положення про податок на майно встановлено ставку транспортного податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 цього розділу (п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 цього Закону органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

За приписами ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно положень ст. 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно та єдиний податок, а до місцевих зборів: збір за місця для паркування транспортних засобів і туристичний збір.

Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, п. 10.2 ст. 10 ПК України).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п. 10.3 ст. 10 ПК України).

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (п. 10.5 ст. 10 ПК України).

Статтею 12 ПК України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.

Пунктом 12.3 ст. 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зазначена норма узгоджується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що закріплений у п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України. Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З аналізу викладеного випливає, що для застосування рішення про встановлення місцевих податків на 2015 р., таке рішення мало бути прийняте до 15.07.2014 р.

З огляду на викладене, оскільки рішення Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області "Про встановлення ставки податку на майно (в частині транспортного податку) на 2015 рік прийняте 21.01.2015, набрало чинності 01.02.2015 року, тобто після 15.07.2014 р., то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 р.

В іншому випадку, застосування контролюючим органом положень зазначеного рішення у 2015 р. при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення, не відповідає положенням ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даному випадку відповідач не довів суду, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Разом із цим, позивач довів наявність факту порушення відповідачем його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Також позивач просив суд зарахувати сплачену суму податкового зобовязання з транспортного податку у розмірі 22916,66 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 10300 в рахунок виконання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №27060-13 від 16.06.2016 року, яким визначено суму податкового зобовязання в розмірі 25000 грн.

Пунктом 43.1 ст. 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Довідкою Очаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області підтверджено наявність заборгованості позивача з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000 грн.

Відповідно до абз. 3 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, сплату грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Згідно до п.п. 267.6.1.п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Оскільки компетенція щодо нарахування фізичним особам сум транспортного податку відноситься до компетенції податкового органу у відповідності до вимог п.п. 267.6.1.п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, то суд не може підміняти інший орган державної влади та зарахувати позивачу сплачену ним суму за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням в розмірі 22916,66 грн. в рахунок виконання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №27060-13 від 16.06.2016 року.

Як наслідок, позовна вимога про зарахування сплаченої суми податкового зобовязання з транспортного податку в сумі 22916,66 грн. відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №10300 в рахунок виконання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №2706013 від 16.06.2016 року задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати розподіляються відповідно до статі 94 КАС України

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1 Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Очаківської обєднаної державної податкової інспекції (Новоодеське відділення) Головного управління ДФС у Миколаївській області форми "Ф" від 11.06.2015 року №103-00.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Очаківської обєднаної державної податкової інспекції (Новоодеське відділення) Головного управління ДФС у Миколаївській області сплачений судовий збір згідно квитанції№131В112046 від 16.08.2016 року в сумі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич