Справа № 803/459/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/4246/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Заверухи О.Б., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції у Волинській області, апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №2 про визнання дій протиправними, скасування рішень, наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач 1), атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач 2), апеляційної атестаційної комісії Західного регіону № 2 (далі - відповідач 3) в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України у Волинській області щодо проведення незаконної атестації, визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) відповідача 2 про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність; визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) відповідача 3 щодо позивача у зв'язку з формальними та надуманими підставами; визнати протиправним та скасувати наказ № 44 о/с від 04.03.2016 року т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області генерала поліції третього рангу Шпиги П.П. в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновити позивача на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції у Волинській області; стягнути з відповідача 1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року позов задоволено частково. Постанову в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць звернено до негайного виконання.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами проведеної співбесіди та тестування позивача, і після обговорення відповідачем 2 більшістю голосів прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді. Право вивчати зібрані на поліцейського матеріали та приймати рішення за результатами проведеної атестації відповідно до чинного законодавства належить до виключних повноважень відповідача 2, а тому суд не мав права підміняти собою комісію та приймати рішення про відповідність позивача займаній посаді.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.10.2005 року по 06.11.2015 року перебував на різних посадах на службі в органах МВС України, з 07.11.2015 року призначений поліцейським роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції у Волинській області

22 січня 2016 року т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області був виданий наказ № 85 про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Волинській області, 25 січня 2016 року був виданий наказ № 95 про організацію заходів з тестування поліцейських, а наказом № 145 від 03 лютого 2016 року був затверджений персональний склад атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Волинській області

Відповідно до атестаційного листа позивача, за результатами атестування загальних навичок він отримав 34 бали із 60 можливих, а по професійному тестуванні - 29 балів з 60 можливих (а.с. 29).

Наказом т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Волинській області від 04.03.2016 року №44о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1, поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції у Волинській області, звільнено зі служби в поліції з 04.03.2016 року за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Підставою такого звільнення слугували висновки атестаційної комісії №5 від 17.02.2016 року та апеляційної атестаційної комісії №2 від 28.02.2016 року.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Згідно з пунктом 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Позивач виявив бажання служити в Національній поліції України, а тому з метою підтвердження своїх професійних якостей пройшов атестування.

Відповідно до ст. 57 Закону № 580 атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015 року затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція).

Пунктом 10 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач набрав більше ніж мінімальний бал за тестами, а саме 34 та 29 бали відповідно, а тому колегія суддів робить висновок, що вказаний етап тестування позивач пройшов.

Крім того, відповідно до довідки УКЗ ГУ Національної поліції у Волинській області від 02.02.2016 року позивач з оцінювання професійної і фізичної підготовки за підсумками 2014-2015 навчального року за функціональну підготовку отримав "добре"; з вогневої підготовки - "задовільно", з фізичної - "задовільно", про що отримав загальну оцінку - "задовільно". (а.с.181). Довідкою УКЗ ГУ Національної поліції у Волинській області від 27.01.2016 року підтверджується, що за час служби в органах внутрішніх справ і поліції позивач отримав 2 заохочення та 2 стягнення (а.с.180).

Відповідно до п.3 розділу IV Інструкції атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. З атестаційного листа позивача вбачається, що його керівник зробив висновок про відповідність позивача займаній посаді (а.с. 29, зворот).

Згідно п. 11 розділу IV Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Пункти 15-20 розділу IV Інструкції передбачають, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

З протоколу відповідача 2 ОП № 15.00003307.0018883 від 17.02.2016 року вбачається, що комісією (за - 5, проти - 0) прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 15).

Не погодившись з висновком відповідача 2, позивач оскаржив його до відповідача 3, який за результатами розгляду скаргу позивача відхилив, виходячи з того, що під час співбесіди апелянт продемонстрував неналежний рівень теоретичних та практичних знань, що регулюють діяльність на займаній посаді. Відсутня мотивація щодо подальшої служби, неготовність та нерозуміння реформування системи, непрозорі мотиви для залишення в поліції, про що зазначено в протоколі ОП №15.00004146.0018883 від 28.02.2016 року (а.с. 16).

Щодо заперечень відповідача про дискреційні повноваження комісій за результатами повного та всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення співбесіди, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Процедура проведення співбесіди як етапу атестування повинна бути достатньо прозорою з метою забезпечення того, щоб і особа, яка проходить співбесіду, і керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення. Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Як вбачається зі змісту пункту 15 розділу IV Інструкції прийняття одного із зазначених у цьому пункті рішень дійсно є дискреційними повноваженнями атестаційної комісії, які не можуть бути реалізовані іншими особами, у тому числі судом. Водночас, позивач не просить суд прийняти рішення про визнання його таким, що відповідає займаній посаді. Натомість позов містить вимогу про перевірку правомірності прийнятого відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, рішення. Повноваження суду на вчинення таких дій передбачені статтями 2, 6, 17, 105, 162 КАС України. Суд має проконтролювати, чи не є викладені висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення Європейського Суду з прав людини у справах SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS, BRYAN v. THE UNITED KINGDOM, PUTTER v. BULGARIA).

Із наведеного вище випливає, що атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок) і суд має право контролювати обґрунтованість такого рішення, тобто наведення атестаційною комісією доказів на підтвердження обставин, які комісія вважає встановленими. Ненадання таких доказів є підставою для визнання рішення атестаційної комісії необґрунтованим, а, відтак, - протиправним.

Право особи на доступ до суду, згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією» тобто, судом що має достатні та ефективні повноваження щодо повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (рішення Європейського суду з прав людини у справах OBERMEIER v. AUSTRIA, GRANDE STEVENS v. ITALY).

Колегія суддів зазначає, що відповідачі не надали суду доказів на підтвердження обставин, які у рішенні атестаційної комісії вважаються встановленими. Зокрема, не надано відомостей, отриманих під час співбесіди із позивачем, та інших відомостей, на які атестаційна комісія посилається як на докази низького рівня мотивації позивача щодо подальшої роботи, низького професійного рівня/потенціалу, незнання ним законодавчої бази; рішення атестаційної комісії не містить висновків щодо обставин, передбачених пунктом 16 розділу ІV Інструкції; негативна оцінка ділових, професійних, особистих якостей позивача, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що надана атестаційною комісією, не узгоджується із доказами про позитивну оцінку позивача, надану його керівником, та з тим, що позивач набрав більше ніж мінімальну кількість балів за результатами проведеного тестування, при цьому атестаційною комісією не наведено мотивів неврахування таких доказів.

За таких обставин, висновки атестаційних комісій колегія суддів вважає необґрунтованими, а відтак, погоджуючись з позицією суду першої інстанції, їхні рішення підлягають скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі № 803/459/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді О.Б.Заверуха

О.І.Мікула