Справа № 804/15527/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 жовтня 2016 року м. Київ К/800/27997/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) , Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровські області про визнання недійсним наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) в якому просив: визнати частково недійсним Наказ №376 від 28.08.2015 року Управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області про накладення дисциплінарного стягнення і скасувати його в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1; визнати недійсним Наказ № 100о/с від 28.08.2015 року про звільнення позивача; визнати незаконним звільнення позивача і поновити його на роботі на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської виправної колонії (№ 94); визнати весь час з моменту звільнення позивача до прийняття рішення судом вимушеним прогулом і стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати відповідача сплатити на користь позивача моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень; стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3750грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

25 серпня 2015 року т.в.о. начальника управління ДПтС України у Дніпропетровській області полковником внутрішньої служби Ровковим О.М. затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Синельниківської виправної колонії (№94), які входили до складу чергової зміни установи з 26.07.2015 по 27.07.2015, у п.3 якого зазначено, що за грубе порушення службової дисципліни, розглянути на апаратній нараді управління за участі керівників Синельниківської ВК №94 питання доцільності подальшого перебування на службі начальників відділень соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 та лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3

За затвердженим висновком видано наказ управління ДПтС України у Дніпропетровській області від 28.08.2015 №376 про притягнення до Дисциплінарної відповідальності персоналу СВК 94, в тому числі і ОСОБА_1 згідно нормам Дисциплінарного статуту ОВС України за грубе порушення службової дисципліни - безпідставне, самовільне залишення місця несення служби у складі чергової зміни під час забезпечення охорони та нагляду на добу Синельниківською ВК 94 - звільнити зі служби.

На виконання цього наказу та на підставі норм 4.5 ст.18 дисциплінарного статуту ОВС України видано наказ управління ДПтС України у Дніпропетровській області від 28.08.2015 № 100 у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1, начальника відділення соціально-психологічної служби Синельниківської виправної колонії (№94), з 31.08.2015.

Позивач відмовився отримувати у СВК-94, і ставити підпис про ознайомлення з наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, з висновком службового розслідування. Про це в установі СВК 94 складено відповідні акти 31.08.2015 та направлено до управління відповідне повідомлення 01.09.2015, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Обставини залишення позивачем місця служби з неповажних причин свідчать про порушення позивачем службової дисципліни, а оскільки позивач мав спеціальне звання, віднесене до середнього начальницького складу, та проходив службу у Синельниківській ВК №94 Управління ДПтС України у Дніпропетровській області, відповідачем за порушення ОСОБА_1 службової дисципліни за результатами службової перевірки правомірно винесено накази №376 від 28.08.2015 року, №100 о/с від 28.08.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Державної кримінально - виконавчої служби за п. 64 «є» Положення №114, згідно якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Отже, при звільненні ОСОБА_1 з займаної посади УДПС України у Дніпропетровській області діяло в межах своїх повноважень та в спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, відповідач правомірно застосував до позивача під час проведення службового розслідування саме норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а не норми Кодексу законів про працю України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що повністю відмовивши у задоволенні позову суди не захистили його конституційні права. Тобто судами порушено норми Конституції, яка має найвищу юридичну силу, і багато норм КЗпП України, оскільки в його трудовій книжці відсутній запис про норму, яка стала підставою для його звільнення, що є порушенням не тільки вимог КзпП України, а і загальних нормативних підходів щодо цього питання в трудовому законодавстві більшості держав Європейського Союзу.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) , Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровські області про визнання недійсним наказу, поновлення на посаді.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка