Справа № 171/572/16-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/572/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.,

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішення УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 21.01.2016 року щодо відмови в перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 10.11.2015 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області перерахувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 01 жовтня 2015 року, виходячи з розміру суддівської винагороди в розмірі 20 924 гривень 56 копійок на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 10.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-УІІІ про звільнення суддів в зв'язку з поданням заяви про відставку його звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Наказом № 2-К від 12.01.2015 року його відраховано зі штату суду. Відповідно до постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року в справі № 171/110/15-а, яка набрала законної сили 30 березня 2015 року, позовні вимоги до УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області задоволено, зобов'язано УПФУ призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2016 року, яка набрала законної сили 14 липня 2015 року, зобов'язано УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі в розмірі 82 % від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з 13 січня 2015 року. Нарахування та виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється відповідачем на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12.01.2015 року, виданої ТУ ДСА України в Дніпропетровській області. Згідно вказаної довідки, оригінал якої знаходиться в матеріалах пенсійної справи, заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 18 524 грн. 56 коп. Згідно довідки ТУ ДСА в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суддівська винагорода (заробітна плата) судді станом на 01.10.2015 року складає 20 924 грн. 56 коп. Рішенням УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 21.01.2016 року в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до заяви позивача на підставі довідки про заробітну плату станом на 01.10.2015 року відмовлено. На підставі зазначеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, згідно динних розносної книги вихідної кореспонденції Апостолівського районного суду про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-УІІІ про звільнення суддів в зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, наказом № 2-К від 12.01.2015 року відраховано зі штату суду, про що здійснено відповідний запис в трудовій книжці серії НОМЕР_1.

Відповідно до постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року в справі № 171/110/15-а, яка набрала законної сили 30 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області задоволено, зобов'язано УПФУ призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 13 січня 2015 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (а.с. 17).

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2016 року, яка набрала законної сили 14 липня 2015 року, зобов'язано УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі в розмірі 82 % від грошового утримання діючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, з 13 січня 2015 року.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, але рішенням 21.06.2016 року № 263/01/24 йому було відмовлено у зв'язку з тим, що перерахунок пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється лише суддям Конституційного Суду України (ст. 141 З.У. «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року).

Згідно довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 10.11.2015 року за № 1944 вбачається, що заробітна плата працюючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області станом на 01.10.2015 року складає: посадовий оклад - 13 780,00 гривень, надбавка за вислугу років 50 % - 6 890,00 гривень, індексація - 254,56 грн., а всього 20 924,00 гривень (а.с. 13).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" (в редакції чинній на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або за його вибором призначається пенсія на умовах, передбачених який статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Частиною 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VI встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частини третю і п'яту статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина п'ята статті 138 Закону).

Аналізуючи зазначені норми, суд вважає, що розрахунок розміру довічного грошового утримання позивача слід здійснювати із заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до частини третьої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

Частиною четвертою статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Посилання відповідача на те, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено здійснення перерахунку грошового утримання судді у відставці суд вважає необґрунтованим, оскільки відсутність встановленого порядку проведення перерахунку не звільняє відповідача від виконання вимог Закону, яким чітко встановлений порядок визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконного нормативно-правового регулювання. Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року № 5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Оскільки ч.3 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Отже, відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді за зверненням позивача.

Разом з цим, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453 в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668.

При цьому, в рішенні зазначено, що визначений Законом № 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом № 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів.

Отже, частина третя статті 138 Закону № 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного Закону України.

Щодо обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці, визначеного ч.5 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Конституційний Суд зазначив, що в Рішенні від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що‚ залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям (абзац шостий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

Враховуючи, що однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій, Конституційний Суд України вважає, що положення третього речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453, статті 2 Закону № 3668 стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України" у разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку. У рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року вказано такий порядок виконання цього Рішення:

- частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання";

- дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453;

- дія абзацу другого пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Згідно з пп.3,4,5 Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів", „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Оскільки діючим законодавством чітко визначено, що розмір довічного утримання, який призначено та виплачується судді у відставці, розраховується із розміру грошового утримання працюючого судді, тому у разі збільшення розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, повинен збільшуватися розмір довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження максимального розміру грошового довічного утримання судді у відставці, визначеного ч.5 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, з дати прийняття рішення Конституційного суду слід застосовувати ч.3 ст.138 цього Закону в редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії ( щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, в тому числі, "Про судоустрій і статус суддів".

Посилання відповідача на Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року суперечить Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та іншим законодавчим актам в частині, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому не можуть бути застосовані до позивача, оскільки довічне грошове утримання йому було призначено до прийняття даного Закону.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, довічне грошове утримання суддям у відставці.

Матеріальні та соціальні гарантії позивача, як судді у відставці, які були встановлені на день його виходу у відставку, не можуть бути скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Твердження відповідача про те, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" проведення перерахунку довічного грошового утримання судді передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України, судом не береться до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч.4 ст. 17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України ( 254к/%-ВР ) та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному із судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Згідно з ч.5 ст.109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою про відставку зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судді, які працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитись у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного Суду України.

Відповідно до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Ст. 5 КАС України передбачає здійснення судочинства відповідно як Законів України, так і міжнародних договорів, згода на які надана BP України. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права.

За змістом ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема, вирішенням питань внутрішньої діяльності судів органами суддівського самоврядування.

Згідно з п.6 рішення Ради Суддів України №18 від 23.03.2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". При цьому слід запровадити порядок на рівні Державної судової адміністрації України та Пенсійного фонду України, за яким під грошовим утриманням судді, який працює на відповідній посаді, слід вважати єдиний рівень по державі для суддів відповідної інстанції.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає, що відмова відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області є протиправною.

Отже, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 10.11.2015 року за № 1944.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішення УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 21.01.2016 року щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 10.11.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 01 жовтня 2015 року, виходячи з розміру суддівської винагороди в розмірі 20 924 гривень 56 копійок на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 10.11.2015 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 - 551 гривень 21 копійки в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. А. Чумак