Справа № 800/550/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 жовтня 2016 року м. Київ справа № 800/550/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Верховної Ради України про оскарження постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, із адміністративним позовом до Верховної Ради України про оскарження постанов відповідача, у якому просив: - постанову Верховної Ради України № 750-VII «Про текст Конституції України в редакції 28 червня 1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними законами України від 8 грудня 2004 року № 2222- IV, від 01 лютого 2011 року № 2959-VI, від 19 вересня 2013 року № 586- VII» та постанову Верховної Ради України № 757- VII від 22 лютого 2014 року «Про самоусунення Президента України від виконання конституційних повноважень та призначення позачергових виборів Президента України» визнати протиправними, а також визнати їх нечинними з моменту їхнього прийняття Верховною Радою України, тобто з 22 лютого 2014 року.

Позов ОСОБА_1 обґрунтований, зокрема, тим, що внесення змін Верховною Радою України до Конституції України постановою, є грубим порушенням спеціальної процедури прийняття таких змін, передбачених ст.ст. 154-159 Конституції України, оскільки подібні зміни у відповідності до розділу ХІІІ Конституції України приймаються виключно на підставі закону з дотриманням відповідних конституційних процедур.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної зави, ОСОБА_1 вважає, що Верховна Рада України 22 лютого 2014 року прийняла постанову № 757-VII «Про самоусунення Президента України від виконання конституційних повноважень і призначення чергових виборів Президента України» без посилання на статтю Конституції, на підставі якої було прийнято це рішення.

Таким чином, позивачем ставиться питання про неконституційність постанови Верховної Ради України № 750-VII від 22 лютого 2014 року «Про текст Конституції України в редакції 28 червня 1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними законами України від 8 грудня 2004 року № 2222- IV, від 01 лютого 2011 року № 2959-VI, від 19 вересня 2013 року № 586- VII» та постанови Верховної Ради України № 757- VII від 22 лютого 2014 року «Про самоусунення Президента України від виконання конституційних повноважень та призначення позачергових виборів Президента України».

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Правила цієї статті поширюються, зокрема, на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України.

Гарантування верховенства Конституції України як Основного Закону держави на всій території України згідно зі статтею 2 Закону України "Про Конституційний Суд України" є завданням Конституційного Суду України.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні та вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до яких, зокрема, належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України.

Згідно з частиною першою ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про Конституційний Суд України» однією з підстав визнання актів Верховної Ради України, актів Президента України неконституційними є порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, саме Конституційний Суд України згідно з Конституцією України наділений повноваженнями приймати рішення та давати висновки у справах щодо конституційності, зокрема, актів Верховної Ради України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що невідповідність Конституції України актів Верховної Ради України, як і порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, може бути підставою для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо їх неконституційності, що свідчить про неможливість розгляду таких справ у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Тому зазначена справа непідвідомча Вищому адміністративному суду України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3, 4, 17, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Верховної Ради України про визнання протиправними та нечинними постанов.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України М.М. Заїка