Справа № 810/868/16
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/868/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М.,Коротких А.Ю.,

при секретарі Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протравним дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протравним дій та скасування постанови.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області щодо проведення 3 вересня 2015 р. позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд", за результатами якої було складено акт перевірки від 3 вересня 2015 р. № 000014.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області від 23 грудня 2015 р. № 7.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 вересня 2015 р. працівники відповідача прибули до магазину «Сільпо» за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 64/1, в якому здійснює свою діяльність позивач, з метою проведення позапланової перевірки названого магазину за заявою ОСОБА_2

Керуючий магазину не допустив названих осіб до перевірки, мотивуючи це тим, що у направленні № 41, на порушення вимог ст. 6 Закону № 877-V, не були зазначені питання, які підлягали перевірці.

У подальшому, у зв'язку з недопуском працівників відповідача до перевірки, ними 03.09.2015 року було складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000014.

У названому акті перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 р. № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

23 грудня 2015 р. Відповідачем, на підставі акта перевірки № 000014, було винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" № 7, якою позивачу визначено штраф у сумі 424 237 грн 08 коп. (далі - постанова № 7) (а.с. 9).

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 1023-XII та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Згідно з вимогами п. 8 ч.1 ст. 23 Закону № 1023-XII, у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 26 названого Закону, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право, зокрема перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту прав споживачів.

На виконання цієї норми та відповідно до положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності", наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 7 березня 2012р. № 310, затверджено Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг (далі - Порядок № 310).

Зазначений Порядок відтворює приписи щодо організації перевірок, які установлені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності".

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначається Законом № 877-V.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 названого Закону, підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав.

04 серпня 2015 р., до відповідача надійшла заява від ОСОБА_2, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить провести перевірку магазину "Сільпо" за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 64/1 щодо встановлення якості продукції та відповідальності винних осіб.

05 серпня 2015 р. на підставі названої заяви відповідач звернувся до Держспоживінспекції України з листом про надання згоди на проведення позапланової перевірки.

11 серпня 2015 р. Держспоживінспекцією України надано згоду на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю №01/07 525 2015 для проведення позапланової перевірки стосовно дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів в межах компетенції Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів, яка надійшла до відповідача 13 серпня 2015р. за вхідним №1/192.

У подальшому, 02 вересня 2015 р. відповідачем видано наказ від № 83 "Про проведення позапланової перевірки", на підставі якого видано направлення на проведення позапланової перевірки від 02 вересня 2015 р. № 41 з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів за заявою ОСОБА_2, зі строком проведення перевірки з 03 по 14 вересня 2015р.

03 вересня 2015 р., на підставі вказаних документів, працівниками відповідача здійснено вихід для проведення позапланової перевірки, за результатами якого складено акт № 000014, яким зафіксовано факт недопущення посадових осіб відповідача керуючим магазину до перевірки та викладено висновок, що таким чином позивач створив перешкоди у проведенні перевірки з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів в магазині «Сільпо» за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 64/1.

Крім того, названим актом зобов'язано позивача усунути порушення, що зазначені в акті перевірки, а також про виконання цього припису письмово повідомити державний орган з питань захисту прав споживачів до розгляду матеріалів справи, який відбудеться 23 вересня 2015 р.

У подальшому відповідачем було направлено на адресу позивача лист, яким його запрошено 23 вересня 2015 р. на розгляд акту перевірки, який було вручено позивачу 11 вересня 2015 р.

23 грудня 2015 р. відповідачем винесено оскаржувану постанову № 7, якою на позивача накладено стягнення у сумі 424 237 грн 08 коп.

Спірним у даній адміністративній справі є правомірність дій позивача, а саме, недопуску працівників відповідача до позапланової перевірки та кваліфікація таких дій позивача як правопорушення, передбачене п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-XII.

При вирішенні справи судом першої інтсанції вірно враховано, що згідно з вимогами ст. 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, в тому числі, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Названою нормою також встановлено імперативний припис про те, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Відповідно до вимог п. 2.3 Порядку №310, посадові особи, які проводять перевірку, залежно від виду діяльності суб'єкта господарювання та завдання на перевірку перевіряють і аналізують стан дотримання вимог законодавства під час придбання, замовлення або використання споживачами продукції, яка реалізується на території України.

Отже, здійснення позапланової перевірки можливе лише з конкретних питань, які слугували підставою для її проведення, що витікає із самої сутності позапланової перевірки як заходу реагування та основоположного принципу здійснення господарської діяльності - невтручання у діяльність суб'єкта господарювання без належних на те підстав.

Як убачається зі ст.7 Закону № 877-V, для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених статтею 7 цього Закону.

Тобто, лише належним чином оформлене посвідчення (направлення) на проведення перевірки є юридичною підставою для виникнення права у контролюючого органу проводити контрольний захід.

При цьому, проведення позапланового заходу з інших питань, ніж ті, які стали підставою для його здійснення, є порушенням вимог ч.1 ст.6 Закону України № 877-V.

Крім того, порушенням наведеної норми є зазначення у розпорядчих документах (наказі, направленні) інших питань, ніж ті, які викликали необхідність проведення заходу.

Перелічені порушення мають наслідком невідповідність таких документів вимогам Закону № 877-V.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у справах К/800/43271/14, К/800/29599/14, К/800/46944/13.

При вирішенні справи судом першої інтсанції також вірно враховано, що у судовому засіданні представник позивача визнав факт недопущення працівників відповідача до проведення перевірки.

При цьому, пояснив, що оскільки відповідачем було допущено порушення вимог чинного законодавства України, яке призвело до порушення прав позивача, що і було підставою для відмови у допуску до проведення перевірки.

Факт виконання посадовими особами відповідача вимог Закону № 877-V, в частині пред'явлення перед початком перевірки наказу № 83, направлення № 41 та службових посвідчень позивачем не заперечується. Однак, в названих наказі та направленні не було зазначено питань, які підлягали перевірці, що було підставою для їх недопуску до проведення перевірки.

Дана обставина підтверджується змістом направлення № 41 та наказу № 83.

Зокрема, у п. 2 наказу № 83 зазначено, що предметом перевірки було "дотримання вимог законодавства України про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг" (а.с. 12).

Водночас, у направленні № 41 зазначалося, що перевірка повинна була бути здійснена "з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, розгляд звернення гр. ОСОБА_2"

Крім того, відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження вручення позивачу перед початком перевірки 03 вересня 2015 р. копії заяви ОСОБА_2, з метою перевірки якої було видано наказ про призначення перевірки.

Згідно з вимогами ст. 10 Закону № 877-V, суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення і одержувати копії посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону, тощо.

Як вже зазначалося, позапланова перевірка магазину "Сільпо" мала бути проведена на підставі заяви ОСОБА_2 від 3 серпня 2015 р.

Зокрема, у цій заяві ставилось питання про притягнення до відповідальності винних працівників магазину "Сільпо" та суб'єкта господарювання (позивача), а також містилася вимога про здійснення перевірки вказаного магазину "з обов'язковим відбором продукції для встановлення їх якості та відповідальності винних осіб" (а.с. 76).

У цій заяві також повідомлялося, що ОСОБА_2 неодноразово виявляв у магазині реалізацію продукції, термін реалізації якої минув, без належного маркування, без обов'язкової та необхідної інформації.

Зокрема, в ній зазначалося, що він придбав масло вершкове та курку охолоджену, які були зважені та запаковані магазином "Сільпо". Цей товар був прострочений, на маркуванні була відсутня інформація про місцезнаходження виробника, дату виготовлення, строк придатності, не зазначено відомості про умови зберігання.

Судом першої інстанції встановлено, що дана заява не містила жодної інформації про: дату здійснення ОСОБА_2 покупок у магазині "Сільпо", найменування купленого товару, ваги та ціни, сплаченої за товар, до неї не було долучено чека (фіскального звітного чека) на підтвердження купівлі товару саме в цьому магазині (а.с. 76).

Наведене свідчить, що заява ОСОБА_2 жодним чином не була обґрунтована та не містила жодної конкретної інформації щодо порушень Закону № 1023-XII та його прав, як споживача.

Отже, у відповідача не було законних підстав для визнання заяви ОСОБА_2 обґрунтованою та видання наказу № 83 і направлення № 41, на підставі ч.1 ст. 6 Закону № 877-V.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що направлення № 41 не відповідає вимогам Закону № 877-V, а тому, згідно зі ст.10 цього Закону, є підставою для недопущення посадової особи до проведення позапланової перевірки.

Крім того, враховано, що у заяві ОСОБА_2 зазначив адресу свого проживання - АДРЕСА_1.

Проте, згідно з довідкою Національної медичної академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика Міністерства охорони здоров'я України від 28 квітня 2016 р. № 12/4-910 зазначено, що за цією адресою розташовані гуртожитки 3 та 4 названої медичної академії, в яких громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на серпень 2015 р. не проживав і не був зареєстрований (а.с. 131).

Також враховано, що, згідно довідки позивача від 25 квітня 2016 р. № 10/14-2262 у період 2015-2016р.р. будь-яких скарг - звернень на ОСОБА_2 "Гарячу лінію" (Hotline), за номером щодо супермаркету "Сільпо" за адресою: м. Васильків, вул. Соборна, 64/1 не надходило (а.с. 133).

Працівники відповідача до початку перевірки відмовилися надати керуючому магазину "Сільпо" копію заяви ОСОБА_2 від 03 серпня 2015 р., що було підтверджено в судовому засіданні у суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_4 (а.с. 116).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що:

- заява ОСОБА_2 від 3 серпня 2015 р. жодним чином не була обґрунтованою та не містила конкретних фактів щодо порушення його прав як споживача;

- заява ОСОБА_2 від 3 серпня 2015 р. не могла бути підставою для видання наказу про призначення перевірки від 2 вересня 2015 р. № 83;

- працівниками відповідача перед початком перевірки не було надано позивачу копію заяви ОСОБА_2 від 3 серпня 2015 р.

Наведене свідчить, що позивач правомірно скористався правом, наданим йому ст. 10 Закону № 877-V та захистив свої права у спосіб, визначеним чинним законодавством України - шляхом недопущення працівників відповідача до проведення перевірки.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно не допущено працівників відповідача до проведення перевірки, тому відсутні підстави розцінювати його дії як створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.