Справа № 464/5405/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5405/16-а
пр.№ 2-а/464/255/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Юнко М.В.

представників відповідачів Боберського І.М., Роліної Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

04.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без розгляду документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти та направити на адресу Міністерства оборони України заяву з доданими документами щодо призначення одноразової допомоги; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та направити рішення про призначення допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 для видачі наказу про виплату допомоги.

Позов мотивований тим, що в період з 20.12.1982 року по 10.11.1984 року він проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій в Афганістані у складі в/ч пп НОМЕР_1 , де зазнав поранення. ОСОБА_1 визнаний учасником бойових дій та згідно посвідчення від 20.03.2014 року є інвалідом 3-ї групи. Вказана інвалідність пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги та у березні 2016 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою та необхідними документами. Документи були повернуті ОСОБА_1 з посиланням на те, що недостатнє підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше 3-х місяців після звільнення з такої служби, що є порушенням вимог законодавства.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на законних підставах.

Заслухавши позивача та його представника, а також представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В період з 20.12.1982 року по 10.11.1984 року позивач проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій в Афганістані у складі в/ч пп НОМЕР_1 , де зазнав поранення, що підтверджується військовим квитком позивача, довідкою Сихівського районного військового комісаріату № 47 від 04.03.2016 року та архівною довідкою № 6/3/1-1554 від 28.11.2007 року.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 1191 від 04.05.2007 року поранення позивача могли утворитися внаслідок вогнепального поранення в період 1984 року.

З свідоцтва про хворобу від 07.05.2007 року вбачається, що поранення отримано при виконанні обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де виконувався інтернаціональний обов`язок.

07.05.2008 року позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності через поранення у зв`язку з перебуванням в країнах, де велись бойові дії, про що свідчать виписка з акту огляду МСЕК № 387539, а також № 667788 від 19.03.2014 року.

В березні 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Листом № 248/3/6/1973 від 21.04.2016 року Міністерство оборони України повернуло заяву з доданими до неї документами до Львівського обласного військового комісаріату на виконання протокольного рішення від 13.04.2016 року № 24.

Листом № 5258 від 24.05.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув заяву з доданими документами позивачу без реалізації.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач посилається на те, що має права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» .

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
За вимогами п. 4-9 ч. 2 цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві; отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (ст. 3 Закону).
При цьому, згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу, військовозобов`язаними особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервістами особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Тобто, для отримання вищезазначеної одноразової грошової допомоги необхідно бути військовослужбовцем в розумінні ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», або військовозобов`язаним чи резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Крім того, інвалідність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) має бути встановлена не пізніше 3-х місяців з дня звільнення з військової служби.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач не є військовослужбовцем в розумінні ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки він не проходив службу у Збройних Силах України, а проходив службу в армії СРСР. Позивач дійсно отримав поранення, проте це поранення не було під час перебування позивача у Збройних Силах України. Отримане позивачем поранення також не є пораненням, отриманим під час проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України або під час навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаних та резервістів.
Крім того, інвалідність позивача, хоч і пов`язана з отриманим під час проходження військової служби пораненням, але це поранення відбулося не під час виконання військового обов`язку в Збройних Силах України та інвалідність встановлена позивачу не в передбачений ст. 16 ЗаконуУкраїни «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» тримісячний строк.

В той же час, існує спеціальний нормативний акт, що регулює питання соціального захисту осіб, які проходили військову службу під час СРСР та брали участь в бойових діях на території інших країн. Таким актом є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача є необгунтованими і підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 16 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 5-15, 71, 100, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: