Справа № 813/223/13а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 р. Справа № 876/6964/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача: Звір Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка «Барвінок» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Львові Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Львові Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2012 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач помилково вважає, що відсутність накладних на товар, що реалізується в магазині «Барвінок» безпосередньо в торговому підрозділі є порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів. При цьому, на переконання позивача, відповідач не бере до уваги пояснення заступника керівника магазину щодо того, що ці документи знаходяться в офісі Товариства, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359. Крім того, акцентовано увагу на тому факті, що перевірка проводилася у період з 08.12.2012 року по 10.12.2012 року (субота, неділя, понеділок), а для позивача визначити, від якого постачальника прийшов той чи інший товар, виокремити в архіві необхідні документи серед документів з 47 торгових підрозділів, зробити копії , засвідчити такі належним чином та передати такі контролюючому органу за неповний 1 робочий день є досить складним завданням, вчинити такі дії без конкретного переліку накладних неможливо. Позиція товариства щодо можливості зберігання накладних не за місцем реалізації товару підтверджується сформованою судовою практикою Вищого адміністративного суду України. З врахуванням викладеного, на переконання позивача, ТОВ «Барвінок не допущено порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» та протиправність податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2012 року. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками у м. Львові Державної податкової служби № від 24.12.2012 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління ДФС. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено перевірку дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено акт.

Зазначеним актом зафіксовано порушення, зокрема п. 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 24.12.2012 року, відповідно до якого до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 75522,58 грн.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»)

Згідно ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки щодо процесу моніторингу руху товарів в ТОВ «ТМ «Барвінок» за підписом головного бухгалтера Артиш О.В., скріплену печаткою, відповідно до якої облік товарних запасів здійснюється на бухгалтерському рахунку обліку 28 «Товари» відокремлено за кожним підрозділом (місцем складування чи реалізації товарів) за допомогою автоматизованої облікової системи на підставі первинних документів.

Фахівець комп'ютерного обліку формує товарний звіт про рух товару на підрозділі та додає до нього прихідні та розхідні накладні. Товарний звіт із прикріпленими прихідними та розхідними накладними передається до бухгалтерії, де бухгалтер проводить аналіз відповідності зазначених даних в накладних даним в облікових регістрах. Прихідні накладні слугують підтвердженням в щомісячних актах звірок товарно-грошових зобов'язань з постачальниками, які проводяться централізовано в бухгалтерії.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 6.1., 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року, первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Згідно з наказом керівника ТОВ «ТМ «Барвінок» №1/А/П від 02.01.2008 року після того, як документи пройшли машинну обробку, вони передаються на зберігання в архів, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359, що і є місцем зберігання первинних документів. Вказане представником відповідача не оспорено.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено копії видаткових та товарно-транспортних накладних на товарні запаси, які знаходились в магазині позивача на момент проведення перевірки, що підтверджують придбання та отримання позивачем перелічених в додатку № 3 до акту перевірки від 21.08.2009 року товарно-матеріальних цінностей. Також, чинним законодавством не передбачено обов'язкової наявності документів бухгалтерського обліку безпосередньо за місцем реалізації товару, а на складах позивача відповідачем перевірки не проводилось.

Такий висновок суду підтверджується долученими до матеріалів справи:

- копіями прихідних накладних з відміткою про отримання позивачем товару, в яких зазначено як адресу доставки адресу торгового підрозділу ТОВ "Торгова мережа "Барвінок" (м. Львів, вул. Довженка, 5). У кожній накладній виділено товар, щодо якого ДПІ зробила висновок про відсутність підтверджуючих первинних документів;

- копіями товарно-транспортних накладних, згідно з якими товар поставлявся покупцю на торговий підрозділ за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5 /Т.І, а.с.12-51/;

- копією довідки про залишок товарних запасів на магазині Б-13, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5 станом на 08.12.2012 року, яка містить відомості про товари, зокрема їх кількість, які були на торговому підрозділі на час проведення перевірки /Т.ІІ, а.с.16-20/.

Долучені до матеріалів справи докази підтверджують факт належного обліку позивачем перелічених в додатку № 3 до акта перевірки від 08.12.2013 року товарів /Т.І, а.с.70/.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2015 року по справі № 21-275а14.

Згідно з ч. 2 с. 71 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року у справі №813/223/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.10.2016 року