Справа № 823/1400/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року справа № 823/1400/16

11 год. 50 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю:

позивача - не з'явився,

представника відповідача - Пилипаса Р.О.

третіх осіб - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 подав позов, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.10.2016, просить:

- прийняти постанову, якою визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області по відмові у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (за межами населеного пункту) у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (зареєстрована за вх. №16763/0/5-16-СГ від 31.08.2016) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (за межами населеного пункту) у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернувся до відповідача для виготовлення проекту землеустрою відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (за межами населеного пункту). Розроблений та виготовлений проект землеустрою земельної ділянки позивачем направлено до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області для затвердження.

Однак, відповідачем прийнято рішення, яке оформлене листом № 7767/6-16 від 14.09.2016 про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із зазначенням, що на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано право власності на ОСОБА_4 - 22.06.2016 та ОСОБА_3 - 06.07.2016.

Вказане рішення позивач вважає протиправним, адже відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Таким чином, рішення відповідача оформлене листом № 7767/6-16 від 14.09.2016 є протиправним, надуманим, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства та позбавляє його можливості реалізувати свої права на земельну ділянку.

10.10.2016 позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою (вх. 16763/0/5-16-СГ) про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (за межами населеного пункту). Проте, відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, виданої відділом Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області від 02.08.2016 № 97-28-0.2-2129/15-16, на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано право власності на ОСОБА_4 - 22.06.2016 та ОСОБА_3 - 06.07.2016.

Таким чином, рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0000 га в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (за межами населеного пункту), викладене у листі № 7767/6-16 від 14.09.2016 є правомірним, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не може розпоряджатися земельними ділянками приватної власності.

Крім того, відповідач зазначив, що конфігурація земельної ділянки, на яку розроблений проект землеустрою на замовлення позивача, є іншою, ніж конфігурація земельної ділянки, на яку позивачеві надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. При цьому згідно доданих позивачем до проекту землеустрою графічних матеріалів, земельна ділянка накладається на земельні ділянки громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області підтримав заперечення та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, заяв про розгляд справи без їх участі не надходило.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

У травні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з заявою від 23.05.2016 без зазначення номеру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за межами населеного пункту. Вказана заява зареєстрована 23.05.2016 за вхідним № 8853/0/5/-16-СГ. До заяви позивачем додано ситуаційний план земельної ділянки та довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, угіддями.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадасту у Черкаській області № 23-4677/14-16-СГ від 31.05.2016 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Згідно договору № 59/5 від 06 червня 2016 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачеві вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на підставі якого 16.06.2016 державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області внесені відповідні відомості в державний земельний кадастр щодо реєстрації цієї земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера НОМЕР_1.

08 червня 2016 року за № 278/41-16 начальником відділу Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

31.08.2016 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, однак листом № 7767/6-16 від 14.09.2016 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0000 га, адже відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, виданої відділом Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області від 02.08.2016 № 97-28-0.2-2129/15-16, на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано право власності на ОСОБА_4 - 22.06.2016 та ОСОБА_3 - 06.07.2016.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України 28 червня 1996 року, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1, частини 2, пункту "а" 3 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 Земельного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 вказаного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частина 8 вказаної статті передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частина 6 вказаної статті передбачає, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Проте, судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-2030/14-16-СГ від 16.03.2016 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-5080/14-16-СГ від 15.06.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,9995 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області; надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 1,9995 га, в тому числі рілля площею 1,9995 га (кадастровий номер НОМЕР_2) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ - секція А. підрозділ - 01.03), розташованої в адмінмежах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Також, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-2029/14-16-СГ від 16.03.2016 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за межами населеного пункту.

При цьому суд звертає увагу, що згідно доданих до заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою графічних матеріалів, місце розташування земельної ділянки, на яку надано дозвіл ОСОБА_2, співпадає з місцем розташування земельної ділянки, на яку надано дозвіл ОСОБА_3.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-5719/14-16-СГ від 01.07.2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,9995 га у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області; надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 1,9995 га, в тому числі рілля площею 1,9995 га (кадастровий номер НОМЕР_3) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ - секція А. підрозділ - 01.03), розташованої в адмінмежах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Додана позивачем до проекту землеустрою довідка від 22.08.2016 № 97-28-0.2-2129/15-16 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями містить відомості про те, що на земельну ділянку, яку хоче отримати у власність позивач, зареєстроване право власності на ОСОБА_4 - 22.06.2016 та ОСОБА_3 - 06.07.2016. При цьому, доданий позивачем до проекту землеустрою ситуаційний план свідчить про те, що під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ксаверівської сільської ради Городищенського району Черкаської області за межами населеного пункту змінено конфігурацію вищевказаної земельної ділянки, оскільки вона накладається на земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які відповідно до вимог земельного законодавства належним чином зареєстрували своє право на землю.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не уповноважене вирішувати питання щодо передачі у власність земельних ділянок, на які громадянами зареєстроване право приватної власності.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановлених обставин справи та меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області діяло в межах повноважень, встановлених законом, а позивач, в свою чергу, не довів належними та допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 31.10.2016.