Справа № П/811/1083/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 жовтня 2016 року справа № П/811/1083/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача: Поповича П.О.;

відповідача: Попович С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання поставлене судом щодо закриття провадження у справі

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Зінковський Леонід Петрович"
доГоловного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
провизнання протиправними та скасування наказів, -
В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство "Зінковський Леонід Петрович" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в якому просить суд визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" членам СФГ "Зінковський Леонід Петрович" () від 25 липня 2016 року, за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення наданої згідно Державного акту на право постійного користування землею серії КР зареєстрованого 28.11.2001 року за №360, яка перебуває у користуванні вказаного фермерського господарства, а саме:

- ОСОБА_3, НОМЕР_1, виданий 02 квітня 1996 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2;

- ОСОБА_4, НОМЕР_3, виданий 24 жовтня 1997 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_4;

- ОСОБА_5, НОМЕР_5, виданий 30 вересня 1997 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_6;

- ОСОБА_6, НОМЕР_7, виданий 14 лютого 2009 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_8;

- ОСОБА_7, НОМЕР_9, виданий 11 квітня 2001 року Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний код НОМЕР_10;

- ОСОБА_8, НОМЕР_11, виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_12;

- ОСОБА_9, ідентифікаційний код НОМЕР_13.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/3871/14 та призначено судове засідання на 12 листопада 2014 року.

В судовому засіданні 19 жовтня 2016 року суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв'язку з неможливістю розглядати даний спір в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступних підстав.

Представник позивача заперечував щодо закриття провадження та зазначив, що даний спір підвідомчий адміністративним судам.

Представник відповідача не заперечував проти закриття провадження у справі.

Дослідивши наявні у матеріали у справі та пояснення позивача, суд дійшов наступних висновків.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що статутом СФГ «Зінковський Л.П.» визначено порядок здійснення управлінських та організаційно розпорядчих функцій уповноважених осіб та засновників під час господарської діяльності СФГ «Зінковський Л.П.».

Так, відповідно до п.8.1 Розділу 8 «Управління господарством» визначено, що оперативне управління господарством здійснює його Голова.

Пунктом 4.3. Розділу 4 Статуту визначено, володіння, користування і розпорядження майном Господарства здійснюється за взаємною згодою Засновників Господарства.

Пунктом 4.1. Статуту визначено, що до складу майна Господарства входять: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція вироблена господарством в результаті господарської діяльності..., право користування землею ..., які передаються членами господарства до його складського капіталу.

Однак, в супереч визначеного установчими документами порядку прийняття рішень зборами засновників, співзасновник СФГ «Зінковський Л.П.» ОСОБА_8, маючи лише 0,2 % статутного фонду, одноособово та без проведення зборів засновників, подав до Головного управління Держгеокадастру заяву щодо початку процедури безоплатної приватизації земельної ділянки, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії КР зареєстрованого 28.11.2001 року за №360 перебуває у користуванні позивача - СФГ «Зінковський Л.П.», чим порушив майнові права фермерського господарства.

Крім того, зазначав, що відповідачем не перевірено той факт, що рішення засновниками щодо розпаювання вказаної земельної ділянки співзасновниками не приймалось, за результатами чого на основі копій документів, які втратили чинність, незаконно та безпідставно було прийнято рішення - Накази про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за ї рахунок земель які фактично перебувають у користуванні СФГ «Зінковський Л.П.», а отже є обтяженими.

Судом встановлено, що 06.09.2016 року листом №32-11-0.6-12691/2-16 Головне управління повідомило СФГ «Зінковський Л.П.», що згідно з частиною шостою та сьомою статті 118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, звернулись до Головного управління з заявами про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) у власність за рахунок земель СФГ «Зінковський Л.П.» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

До вказаних заяв було додано документи передбачені законодавством, в тому числі згода користувача земельної ділянки ОСОБА_8 на вилучення.

Як вбачається з матеріалів справи зазначена земельна ділянка на підставі державного акта на право постійного користування землею передана фізичній особі ОСОБА_8, на підставі рішення сесії Маловисківської районної ради народних депутатів Маловисківського району Кіровоградської області від 23 листопада 2001 року №254 (а.с.111).

Разом з тим суд звертає увагу на те, що відповідно до статуту СФГ «Зінковський Л.П.» (п.5.2) до земель господарства не відносяться землі, які перебувають у постійному користуванні членів Господарства.

Наказами №№11-7193/14-16-СГ, 11-7194/14-16-СГ, 11-7197/14-16-СГ, 11-7195/14-16-СГ, 11-7196/14-16-СГ, 11-7192/14-16-СГ Головне управління надало дозвіл вищевказаним громадянам щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) у власність із земель с/г призначення державної власності, що перебували у користуванні ФГ «Зіньковський Леонід Петрович» із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом ст.6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. У деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду по захист порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, в яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Суд зазначає, що СФГ «Зінковський Л.П.» оскаржило накази, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власників вказаних земельних ділянок), в тому числі і позивача, СФГ «Зінковський Л.П.», прав чи обов'язків у зв'язку з оскаржуваними наказами не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначені накази не стосуються його безпосередньо.

Крім того, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.50 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Зенд проти Австрії» від 12.10.78 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не тільки на правову основу самого існування «суду», а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, установлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, уключно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, установленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах ВС, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

Аналізуючи вищезазначені норми суд дійшов висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права на спірну земельну ділянку має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Зважаючи на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст.11 КАС України) і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень (ч.2 ст.71 КАС України), на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка в силу ч.1 ст.2442 КАС України є обов'язковою для всіх судів України (постанови від 17.02.2015 р. у справі №21-551а14, від 24.02.2015 р. у справі №21-34а15).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 157, статті 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л? И В:

Провадження у справі №П/811/1083/16 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Зінковський Леонід Петрович" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Р.В. Жук