Справа № 180/3480/15-а (2-а/180/9/16)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 180/3480/15-а (2-а/180/9/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1, ОСОБА_3, в особі опікуна ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1, ОСОБА_3, в особі опікуна ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД", виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, третя особа: Служба у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області про захист прав споживача, визнання дій (бездіяльності) неправомірними, стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії (бездіяльність) товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД", виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області по відмові у пільговому проїзді - неправомірними; відшкодувати моральну шкоду з товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД", виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області в розмірі 10 000 грн.

Також, 03.02.2016 року та 08.02.2016 року ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в особі опікуна ОСОБА_1, відповідно, було подано позови з аналогічними вимогами, які ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року були об'єднані в одне провадження.

Крім того, 22.03.2016 року, ОСОБА_1, було подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.

Бездіяльність виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області в частині належної організації перевезень пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування в м.Марганець Дніпропетровської області та щодо забезпечення контролю за виконанням автомобільними перевізниками, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м.Марганець Дніпропетровської області, вимог по пільговому перевезенню пасажирів, - визнано неправомірною.

Стягнуто з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнуто з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області солідарно на користь ОСОБА_3, в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнуто з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області солідарно на користь ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, в частині відмовлених позовних вимог щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" та часткового стягнення моральної шкоди, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення цих позовних вимог.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року апеляційні скарги виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було повернуто заявникам.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, предметом спору в даній справі є бездіяльність відповідачів щодо оскарження позивачем відмови водіїв на автобусах товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" йому та його онукам, які перебувають під його опікою, у безкоштовному проїзді маршрутами «Кільцевий А» та «Кільцевий Б» в м.Марганець.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" суд першої інстанції виходив з того, що дані позовні вимоги не підтверджені належними доказами.

Тобто, розглядаючи дані позовні вимоги по суті, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір, зокрема, між позивачами та товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Проте колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вирішуючи спір по суті в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД", суд не звернув уваги на те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Враховуючи викладене та суб'єктний склад сторін дана справа підлягає розгляду цивільними судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" підлягає закриттю.

Щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).

Тому, з огляду на встановлену неправомірну бездіяльність виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області та Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області щодо неналежної організації та контролю перевезення пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування, часткове задоволення позовних вимог та викладені вище положення нормативних актів, суд першої інстанції надав належну оцінку доказам позивачів щодо спричинення моральної шкоди та дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання від 06.06.2016 року (а.с.210), спростовуються матеріалами справи, згідно яких за результатами розгляду вказаного клопотання, 06.06.2016 року, судом першої інстанції винесено ухвалу (а.с.211).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення із скасуванням постанови суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" із закриттям провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1, ОСОБА_3, в особі опікуна ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 р.- в частині відмови в задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "АВТОГРАД" скасувати та провадження по справі в цій частині закрити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 24.10.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим