Справа № 813/2137/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 р. Справа № 876/6364/16
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участю представника позивача - Голдак І.С.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі за його позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» (далі - ТОВ) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 24.05.2016 №000074/21-22-40-383/6777 (далі - Рішення). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішення прийнято на підставі доказів, які є неналежними та недопустимими, оскільки зібрані з порушенням закону, а тому не можуть братися судом до уваги. Вказує, що наявність провокації з боку працівників поліції, яка полягала у залученні до адміністративного правопорушення неповнолітнього, є протиправною та суперечить практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі №813/2137/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю. У поданій апеляційній скарзі вказує на обставини викладені у позовній заяві, а також зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні справи надав оцінку лише діям відповідача, а не Рішенню, яке базується на матеріалах про адміністративне правопорушення, отриманих з порушенням закону. Вважає, що формально правильно складені документи щодо застосування фінансових санкцій не можуть слугувати підґрунтям накладення штрафних санкцій в умовах, коли вони оформлені внаслідок провокації адміністративного правопорушення.

Відповідач в письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач при прийнятті спірного Рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно. Позивачем не надано належних та допустимих доказів протиправності спірного Рішення при зверненні до суду за захистом своїх прав, а відтак не доведена обґрунтованість та законність підстав для задоволення позовних вимог. Натомість, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, виконано покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним Рішення, відтак останнє слід визнати таким, що відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.02.2016 громадянка ОСОБА_2, продавець магазину «Фреш» ТОВ, що знаходиться по вул. Гагаріна, 81 у м.Скадовську Херсонської області, реалізувала сигарети торгової марки «Winston» неповнолітньому покупцю, чим порушила вимоги ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), про що працівниками Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - Відділ) складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.02.2016 серії ХН 005854 (далі - Протокол).

24.05.2016 Управлінням винесено Рішення, яким відповідно до абз.10 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95) до ТОВ застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800грн за порушення ст.15-3 Закону №481/95.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон №481/95.

Статтею 15-3 Закону №481/95 забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з абз.3 ст.15-3 цього ж Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Матеріалами справи підтверджено факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, продавцем магазину «Фреш» ТОВ, а саме Протоколом, поясненнями ОСОБА_2, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Скадовської міської ради Скадовськеого району Херсонської області від 11.03.2016 №03-08-05, якою встановлено факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, продавцем магазину «Фреш» ТОВ ОСОБА_2

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Слід зазначити, що незважаючи на те, що Закон №481/95 прямо не зобов'язує перевіряти вік кожної особи, яка купує алкогольні напої або тютюнові вироби, наявність у ст.15-3 цього Закону категоричної заборони їх продажу неповнолітній особі зумовлює дотримання належного рівня обачності суб'єктів господарювання, який би унеможливлював порушення вказаної заборони.

Отже, відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що передбачена ст.15-3 Закону №481/95 правова норма містить загальні убезпечувальні (превентивні, захисні) положення з метою запобігання продажу алкогольних напоїв чи тютюнових виробів особам, які не досягли 18-річного віку, а відповідно - вчиненню порушення, передбаченого КУпАП, а як наслідок застосування адміністративно-господарських сакнцій податковим органом.

За порушення норм Закону №481/95 щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Закон №481/95 не визначає підстав, за наявності яких суб'єкт господарювання звільняється від відповідальності. Водночас, абз.9 ч.2 ст.17 встановлено, що за порушення вимог ст.15-3 цього Закону застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі - 6800грн.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95 визначається «Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок).

Як встановлено у п.3 цього Порядку до суб'єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Відповідно до п.5 Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Оскільки судом першої інстанції встановлено факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі в магазині «Фреш», у якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність прийнятого відповідачем Рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірного Рішення діяв на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; добросовісно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Щодо посилань позивача на наявність провокації з боку працівників поліції, що відповідно спричинило порушення прав такого, з посиланням на практику ЄСПЛ, то суд апеляційної тінстанції відзначає, що за прийнятою практикою ЄСПЛ визнає, що якщо поліція «приєдналася» до злочинної діяльності, а не ініціювала її, то дії поліції, таким чином, можна охарактеризувати як таємну роботу, але не як провокацію, яка порушувала б п.1 ст.6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Така модель боротьби була законно прийнята і застосована. (Рішення у справі «Мілінііне проти Литви»).

Тому, враховуючи той факт, що в даному випадку судом не встановлено факту ініціювання працівниками поліції купівлі неповнолітнім тютюнових виробів у приміщенні магазину, де здійснює продаж позивач, а навпаки, встановлено факт належного виконання працівниками поліції своїх безпосередніх функцій, то суд вважає, що в даному випадку порушення п.1 ст.6 Конвенції відсутні. Доказів умисної протиправності дій з боку працівників Відділу позивачем не надано, а судом не встановлено.

Покликання апелянта на наявні у матеріалах справи відеозаписи з камер спостереження, як на доказ очевидності (безспірності) того, що неповнолітній покупець виглядав повнолітнім, старшим від свого «паспортного» віку, суд апеляційної інстанції до уваги не бере та вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки суб'єктивне сприйняття того чи іншого факту у кожної особи є різним, і не може бути однозначним доказом, який би міг бути покладений в основу судового рішення.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 31 жовтня 2016 року.