Справа № 428/9386/16-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року справа №428/9386/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

розглянув у відкритому судовому апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 4 жовтня 2016 року у справі № 428/9386/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови інспектора взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенанта поліції Говтви Дмитра Вадимовича у справах про адміністративні правопорушення серії ПС2 №991511 від 23.08.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а. с.1-2).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 4 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3 (а. с. 31-32).

Представник позивача не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом не прийнято до уваги, що відповідно до п. 16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, а в оскарженій постанові зазначено, що позивач «не надав перевагу в русі». У відповідності з положеннями п. 1.10 ПДР України, терміни «перевага» та «дати дорогу» є різними за своїм значенням. Крім того, позивач, повертаючи ліворуч, переконався в тому, що пішохід, якому може бути створена загроза, відсутній, продовжив рух. З відеозаписів подій, оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що обидва пішоходи під час маневру вантажного автомобіля та під час маневру автомобіля, яким керував позивач стояли на тротуарі, пішоходи почали рух після того, як позивач проїхав перехрестя (а. с. 35-36).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі (а. с. 36).

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги разом з запереченнями на неї, перевірила їх за матеріалами справи, переглянула відеозапис правопорушення, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 23.08.2016 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенантом поліції Говтвою Дмитром Вадимовичем в м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка, 37, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 991511 (а.с. 16).

Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що 23.08.2016 о 15 год. 30 хв. в м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка, 43 водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Sitroen Berlingo не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, позначеному д.з. 5.35.1. на перехресті з вулицею Менделєєва, повертаючи ліворуч, чим порушив п. 16.2. Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). У зв'язку з чим на підставі ст.ст. 33,284 КУпАП до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є факт вчинення позивачем порушення п. 16.2. Правил дорожнього руху України та як наслідок правомірність прийняття відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 991511 від 23.08.2016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 статті 258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 статті 258 КУпАП).

Таким чином, враховуючи наведені норми, в даному випадку виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами п.16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - ПДР) на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п.1.10 ПДР дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні оглянуто відеозапис подій, зроблених 23.08.2016 за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейського.

З відеозапису файла «пешиход» (3 хв.17 сек. - 3 хв. 25 сек.), який записаний на dvd-r диску Verbatim, що знаходиться в матеріалах справи ( а. с. 19) та відтворений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено, що позивач, 23.08.2016 рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Менделєєва у м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснив поворот ліворуч на вул. Федоренка, перетнувши пішохідний перехід, позначений відповідними знаками та розміткою. При цьому, двоє пішоходів стояли на тротуарі праворуч як під час маневру повороту ліворуч вантажного автомобіля, так і під час повороту ліворуч автомобіля, яким керував позивач. Зазначені пішоходи почали свій рух пішохідним переходом вже після того, як автомобіль позивача здійснив поворот ліворуч.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що позивачем не порушено вимоги п. 16.2 ПДР, оскільки на нерегульованому перехресті ОСОБА_3, повертаючи ліворуч, переконався у безпечності руху автомобіля, яким керував, оскільки пішоходи, під час цього маневру позивача, не переходили проїзну частину дороги, на яку він повертав, а стояли на тротуарі. Висновок суду першої інстанції та твердження відповідача «що один з пішоходів ..., стоячи на пішохідному переході, зробив крок вперед, проте згодом був змушений зупинитися внаслідок продовження позивачем маневру щодо повороту ліворуч на вул.Федоренка» спростовується зазначеним відеозаписом події.

На підставі наведених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, спірна постанова відповідача про накладення адміністративного стягнення від 23.08.2016 серія ПС2 №991511 є незаконною та підлягає скасуванню.

Апеляційний перегляд здійснений в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст.195 КАС України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В повному обсязі постанова складена 1 листопада 2016 року

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 п.3 ч.1, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 4 жовтня 2016 року у справі № 428/9386/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №2 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенанта поліції Говтви Д.В. у справах про адміністративні правопорушення серії ПС2 №991511 від 23.08.2016 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова