Справа № 815/4256/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4256/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м.Одеса

17год.00хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням заяви від 21.09.2016р. про зміну позовних вимог) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ", в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060001/2016/610046/2 від 27.07.2016 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2016/00157 від 27.07.2016 року, якою Одеською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією №500060001/2016/007138 від 19.07.2016 року, зобов'язати Одеську митницю ДФС вивільнити надану товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» на підставі рішення про коригування митної вартості товару №500060001/2016/610046/2 та по митній декларації №500060001/2016/007541 від 27.07.2016 року фінансову гарантію у формі грошової застави у сумі 56 тис. 321 грн. 34 коп. та повернути вказані грошові кошти з рахунку Одеської митниці на розрахунковий рахунок позивача - ТОВ «РЕСТАЙМ» - №4619 в ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.05.2016 року фірмою "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD", округ Хаймень, Китайська Народна Республіка (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ» місто Одеса, Україна (покупець) укладено контракт №XTT-R 201603-01, предметом якого є купівля-продаж (поставка) товару, а саме жіночого і чоловічого взуття у кількості, по цінах і на умовах, визначених в Інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту. Згідно пункту 1.3. контракту товар повинен відправлятися продавцем за адресою покупця з повідомленням і зазначенням його кількості, асортименту та вартості, вказаної в інвойсі, що додається до кожної окремої поставки товару. Загальна сума контракту складає 98 394,80 дол.США.

На виконання умов контракту та відповідно до інвойсу №ХТТ- R від 27.05.2016р. фірма «XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD» (Китайська Народна Республіка) поставили для позивача на територію України наступний товар - повсякденне взуття (чоловіче і жіноче) та кросівки, спортивне, футбольне взуття, торгівельна марка «RESTIME», країна виробництва КНР, виробник - "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" по номенклатурі, в кількості та по цінах, визначених інвойсом, всього у кількості 15224 пар на суму 98 394,80 дол.США. Товар продано покупцю на умовах CIF порт Одеса, що за термінологією Інкотермс -2000 («Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати») та за змістом пунктів 2.2., 2.3. і 7.1. Контракту означає, що в ціну товару ввійшла вартість пакування, маркування, страхування та транспортування товару до пункту доставки - порт Одеса. Згідно інвойсу цей товар упаковано в 1948 коробках, розміщено у морському контейнері № ESMU 8120817 та опломбовано # F2229296.

19.07.2016 року представник позивача-декларанта, приватне підприємство «ГОЛ - СЕРВІС», що здійснює митну брокерську діяльність щодо надання послуг з декларування товарів подав в Одеську митницю ДФС електронну митну декларацію №500060001/2016/007138 з метою митного оформлення товару - взуття чоловічого і жіночого, - поставленого за контрактом №XTT-R 201603-01 від 01.05.2016 року. Митна вартість товару у цій декларації визначена представником декларанта за основним методом у розмірі 2 445 758,72 грн. по курсу валюти України щодо долара США (24,856585).

Разом з декларацією до митного органу були подані документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №XTT-R201603-01 від 01.05.2016 року, інвойс (рахунок-фактуру) №XTT-R 201603-01 від 27.05.2016р.; пакувальний лист до інвойсу №ХТТ- R 201603-01 від 27.05.2016р.; сертифікат походження (переміщення) товару форми А (Китайська Народна Республіка), виданий 30.05.2016 за №G20003; коносамент ХМРС 511359 від 01.06.2016; копію митної декларації країни відправлення № 88239874 від 28.05.2016 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) №12341 від 19.07.2016; договір про надання послуг з декларування товарів №МБ-001/13 від 01.02.2013 року; договір про надання послуг з декларування товарів №220/16 від 17.02.2016

року.

Під час обробки вказаної електронної митної декларації та її візуальної перевірки митним органом позивачу було направлено електронне повідомлення про необхідність пред'явлення товарів, заявлених за митною декларацією №500060001/2016/007138 від 19.07.2016 року, для митного огляду. Огляд був проведений, будь-яких зауважень стосовно наявності розбіжностей показників кількості, номенклатури та митної вартості товару взуття за цими показниками виявлено не було. Позивачем було отримано електронне повідомлення, в якому містилися посилання на спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та, що подані документи містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту запропоновано протягом 10 днів надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; страховий поліс; висновок про вартісні та якісні характеристики товарів, а також переклад митної декларації країни-відправника № 88239874 від 28.05.2016 року. Листом від 25.07.2016 року митний брокер надав до Одеської митниці додаткові документи для визначення митної вартості за ЕМД №500060001/2016/007138, а саме: переклад митної декларації країни відправлення, виписку з бухгалтерської документації від 25.07.2016 року, страховий поліс №АХІМС 0724Y від 30.05.2016 року, прайс-лист від 01.05.2016 року, лист виробника товару від 25.07.2016 року.

В порядку консультації між митним органом та уповноваженою особою декларанта було попереджено про застосування до митного оформлення товару за ЕМД №500060001/2016/007138 коригування митної вартості та вказано на неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально, тому застосовуватимуться другорядні методи, зокрема метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

27 липня 2016 року відповідачем було прийнято рішення №500060001/2016/610046/2 про коригування митної вартості товару №5/1, а саме взуття спортивного для футболу, чоловічого і жіночого (код ) виробництва фірми "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" (Китайська Народна Республіка) у кількості 4288 пар, вказаних у ЕМД №500060001/2016/007138 від 19.07.2016, шляхом збільшення митної вартості одиниці цього товару до 7,0721 доларів США, а в цілому митної вартості задекларованої партії товару №5/1 - з 23224,00 до 30325,16 доларів США, у зв'язку із чим було оформлено також картку відмови від 27.07.2016р.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

В спірних рішеннях митного органу аргументовано не спростовується розрахунок заявленого у митній декларації числового значення митної вартості всієї партії товару - взуття повсякденне і спортивне (чоловіче і жіноче) у кількості 15224 пар - 2 млн. 445 тис. 758 грн. та, зокрема, фактурної вартості - 98394,8 дол.США. Подані позивачем документи є достовірними, у них відсутні ознаки підробки, вони містять числові значення складових митної вартості товарів, поставлених на умовах СІФ до порту Одеса (2 445 758,72 грн. по курсу валюти України щодо долара США - 24,856585), яка відображена у графі 12 митної декларації №500060001/2016/007138 та у графі 16 Рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610046/2. Як вбачається з тексту наданих до митної декларації №500060001/2016/007138 контракту №ХТТ- R 201603-01 від 01.05.2016 року та інвойсу №XTT-R 201603-01 від 27.05.2016 року, а також пакувального листа до них продавець здійснює поставку продукції на умовах, визначених у Інвойсах, згідно Інкотермс -2000, CIF порт Одеса, тобто в ціну товару ввійшла проплата продавцем пакування, маркування, страхування та транспортування товару до цього пункту доставки. Згідно Інвойсу та пакувального листа від 27.05.2016 року товар у кількості 15224 пар упаковано в 1948 коробках, розміщено у морському контейнері № ESMU 8120817 та опломбовано # F2229296 Дані інвойса від 27.05.2016 року відповідають змісту сертифікату походження товару від 30.05.2016, коносаменту від 01.06.2016, а також страховому полісу №АХІМС 0724Y від 30.05.2016 року, митній декларації країни відправлення № 88239874 від 28.05.2016 року, які видані компетентними органами Китайської Народної Республіки (округ Хаймень).

Позивач вважає, що твердження службової особи Одеської митниці про неможливість використання цінових даних прайс-листа від 01.05.2016 року, у зв'язку з втратою ним актуальності станом на день складання інвойсу №XTT-R 201603-01 є безпідставними, оскільки вищевказаний рахунок-фактура згідно пункту 1.1 контракту №XTT-R 201603-01 від 01.05.2016 є його невід'ємною частиною та саме він визначає умови поставки та ціни на товар по кожній окремій поставці, а не прайс-лист.

Отже, з урахуванням викладеного, на думку позивача спірні рішення митного органу підлягають скасуванню.

Крім того, позивач наголошує, що внаслідок прийняття спірного рішення сума додатково нарахованих митних платежів по цій партії товару та фінансових гарантій для позивача склала 56 тис. 321 грн. 34 коп. у зв'язку з чим позивач для випуску товарів у вільний обіг сплатив митні платежі згідно митної вартості, визначеної декларантом, та надав фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів, визначеною декларантом та сумою платежів, обчисленою митним органом у розмірі 56 321,34 грн., які підлягають поверненню.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, зазначаючи, що з боку Одеської митниці не було порушень прав позивача, а рішення відповідача ґрунтувалися на вимогах чинного законодавства.

Так, під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) № 500060001/2016/007138 від 19.07.2016 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: у пункті 2.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.05.2016 № ХТТ- R201603-01 перелічені документи, які повинні бути відправлені покупцю, серед яких є пакувальний лист, страховий поліс. Так як продавець здійснював за всій рахунок страхування вантажу (умови поставки CIF Odessa за Інкотермс), то він повинен надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття, серед документів, наданих до митного оформлення страхові документи відсутні; під час митного оформлення товарів декларантом не надано документів про страхування товарів, що виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості; у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 наявні коди товару, які є відмінними від заявлених до митного оформлення; у пункті 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.05.2016 № ХТТ- зазначено, що остаточна вартість поставки вказується у інвойсі після фактичного завантаження товару, але до митного оформлення та контролю надані інвойс від 27.05.2016 № ХТТ-R201603-01, при цьому завантаження контейнера на борт судна згідно наданого коносаменту № ХМРС511359 здійснювалось лише 01.06.2015, зазначене могло свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів, які підтверджують митну вартість товарів, що виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості; у інвойсі від 27.05.2016 № ХТТ-R201603-01 відсутнє прізвище посадової особи підприємства, що підписувала вказаний інвойс.

Отже, враховуючи вказане, для підтвердження митної вартості товару, заявленої в МД №500060001/2016/007138, декларанта позивача зобов'язано на вимогу митниці протягом встановлених Митним кодексом України 10-ти днів надати додаткові документи, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталогів, специфікацій, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

26.07.2016 року уповноважена особа декларанта надіслала до митниці такі документи: страховий документ, виписку з бухгалтерської документації, прайс-лист, переклад митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874, лист виробника товару, а також лист від 25.07.2016 б/н з проханням завершити митне оформлення.

Разом з чим, в додатково поданих для підтвердження заявленої митної вартості документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: в додатково наданому прайс-листі виробника товару не зазначено на яких умовах поставки та який період часу дана цінова пропозиція є дійсною; в копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 зазначена ціна за одиницю товару, яка є відмінною від ціни за одиницю товару, вказаною у наданому до митного оформлення інвойсі від 27.05.2016 № ХТТ-R201603-01, у зв'язку з чим подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № 500060001/2016/007138 від 19.07.2016, та в додатково поданих для підтвердження заявленої митної вартості документах містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

За результатами проведеної між митним органом та декларантом позивача шляхом електронного листування консультації було обрано другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Відповідач вважає спірні рішення митного органу правомірними та такими, що скасуванню не підлягають, тому у задоволенні позовних вимог ТОВ «Рестайм» слід відмовити.

Від представника позивача 11.10.2016 року до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження; відповідач в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.05.2016 року між ТОВ «РЕСТАЙМ » (Покупець) та фірмою "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" (Китайська Народна Республіка) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № ХТТ-R 201603-01. Згідно п. 1 контракту Продавець зобов'язується продати товар (жіноче і чоловіче взуття), а Покупець прийняти та оплатити товар згідно з інвойсом (що підготовлений на підставі Заказу (ордера) Покупця), що додаються до кожної окремої поставки товару та є невід'ємною частиною дійсного контракту. Кількість, ціну та якість товару буде вказано в інвойсі, що додаються до кожної окремої поставки товару. Товар повинен відправлятися Продавцем за адресою Покупця з повідомленням, із зазначенням його кількості, асортименту та вартості, вказаної в інвойсі, що додається до кожної окремої поставки товару. Загальна сума контракту складає 98394, 80 дол. США.

Згідно п. 2 контракту, Покупець сплачує вартість Товару в розмірі 100% після поставки товару, але не пізніше 30.09.2016 р. Умови поставки та ціни та на товар вказано в інвойсі що додається. Остаточна вартість поставки вказується в інвойсі після фактичного завантаження товару. Ціни включають вартість експортного пакування та маркування, страхування та фрахту до м. Одеси. Продавець повинен передати Покупцю наступні документи поштою на вказану юридичну адресу: Коносаменту 3-х екземплярах, Інвойс із зазначенням номера контракту, пакувальний лист, сертифікат походження форма А, копія експортної декларації, страховий поліс.

Відповідно до п. 3 контракту визначено, що продавець протягом 14 днів з моменту отримання Заказу 3.1 (ордера) повинен підтвердити Покупцю можливість виконання його умов або направити Покупцю отриманий з коментарями.Фірма-перевізник та її агенти, що здійснюють доставку товару за дійсним Контрактом, повинні бути узгоджені з Покупцем. Продавець зобов'язаний здійснити доставку товару протягом 90 днів, з моменту підтвердження Заказу (ордера). Товар постачається Продавцем на умовах - CIF, порт Одеса (Інкотермс 2010). Перехід права власності здійснюється під час перетину Товаром борту судна в порту навантаження. Покупець повинен повідомити Продавцю необхідні інструкції щодо відправлення Товару, а також узгодити зразки заповнення вивантажувальних документів.

Згідно п. 4 контракту, товар вважається зданим Продавцем і прийнятим Покупцем: За якістю: відповідно до документів, що підтверджують якість товару, за кількістю: відповідно до товаросупровідних документів. Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем з моменту навантаження товару на борт судна та оформлення перевізних документів.

Згідно п. 5, товар повинен постачатись у пакунках, що забезпечують цілість товару від будь-яких видів пошкоджень під час транспортування всіма видами транспорту з урахуванням перевалок, вантажно-розвантажувальних робіт і збереження на складі протягом усього строку придатності товару при дотриманні умов зберігання. Пакунок товару повинен бути промаркований Продавцем згідно з вимогами законодавства України, та повинен бути узгодженим Сторонами. Витрати на пакування та маркування товару входять до його, вартості. Протягом одного дня з моменту відвантаження Продавець висилає Покупцю факсом або електронною поштою копії товаросупровідних документів, а також повідомляє номер та дату коносаменту, назву судна, кількість місць, масу брутто та вартість товару.

Згідно п. 6 контракту, продавець повинен застрахувати товари, що вказано у інвойсах до дійсного контракту, на користь Покупця у страховій компанії проти ризику, втрати або пошкодження, що відвантажується на умовах CIF, порт Одеса.

На виконання умов контракту та відповідно до інвойсу №ХТТ- R від 27.05.2016р. фірма «XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD» (Китайська Народна Республіка) поставили для позивача на територію України наступний товар - повсякденне взуття (чоловіче і жіноче) та кросівки, спортивне, футбольне взуття, торгівельна марка «RESTIME», країна виробництва КНР, виробник - "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" по номенклатурі, в кількості та по цінах, визначених інвойсом, всього у кількості 15224 пар на суму 98 394,80 дол.США. Згідно інвойсу товар упаковано в 1948 коробках, розміщено у морському контейнері № ESMU 8120817 та опломбовано # F2229296.

19.07.2016 року представник позивача-декларанта, приватне підприємство «ГОЛ - СЕРВІС», що здійснює митну брокерську діяльність щодо надання послуг з декларування товарів на підставі ліцензії АЕ №190562 від 18.01.2013 року, договору №МБ-001/13 від 01.02.2013 року та договору №220/16 від 17.02.2016 року, подав до Одеської митницї ДФС електронну митну декларацію №500060001/2016/007138 з метою митного оформлення товару - взуття чоловічого і жіночого, - поставленого за контрактом №XTT-R 201603-01 від 01.05.2016 року.

Митна вартість товару у декларації визначена представником декларанта за основним методом у розмірі 2 445 758,72 грн. (графа 12), по курсу валюти України щодо долара США (24,856585).

Разом з електронною митною декларацією №500060001/2016/007138 на підтвердження заявленої митної вартості були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №XTT-R201603-01 від 01.05.2016 року; інвойс (рахунок-фактуру) №XTT-R 201603-01 від 27.05.2016р.; пакувальний лист до інвойсу №ХТТ- R 201603-01 від 27.05.2016р.; сертифікат походження (переміщення) товару форми А (Китайська Народна Республіка), виданий 30.05.2016 за №G20003; коносамент ХМРС 511359 від 01.06.2016; копію митної декларації країни відправлення № 88239874 від 28.05.2016 року; міжнародну автомобільну накладну (CMR) №12341 від 19.07.2016; договір про надання послуг з декларування товарів №МБ-001/13 від 01.02.2013 року; договір про надання послуг з декларування товарів №220/16 від 17.02.2016 року та інші документи.

Після обробки вказаної електронної митної декларації та її візуальної перевірки Одеською митницею ДФС на адресу уповноваженої особи декларанта 19.07.2016 року направлено електронне повідомлення №332840, відповідно до якого було повідомлено позивача про необхідність пред'явлення товарів, заявлених за МД №500060001/2016/007138 від 19.07.2016 року для митного огляду.

Згідно акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, графа 8.3.4 «Інформація щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей», проведено спільний повний митний огляд з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, в результаті проведеного митного огляду було встановлено, що товари та відомості відповідають заявленим у МД 500060001/2016/007138.

В подальшому, уповноваженій особі декларанта Одеською митницею ДФС було направлено 24.07.2016 року електронне повідомлення, відповідно до якого під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за ЕМД № 500060001/2016/007138 від 19.07.2016 було встановлене наступне. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.05.2016 № XTT-R201603-01, інвойс від 27.05.2016 № XTT-R201603-01, копія митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 та інші документи. У зв'язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості та тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, зокрема:

- у п.2.4 Контракту від 01.05.2016 № ХТТ-К201603-01 перелічені документи, які повинні бути відправлені покупцю, серед яких є пакувальний лист, страховий поліс. Так як продавець здійснював за свій рахунок страхування вантажу (CIF Odessa), то він повинен надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Згідно п. 2 ст. 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, в тому числі, страхові документи Але серед документів, наданих до митного оформлення дані документи відсутні;

- у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 наявні коди товару, які є відмінними від заявлених до митного оформлення;

- у п.2.2 Контракту від 01.05.2016 № XTT-R201603-01 зазначено, що остаточна вартість поставки вказується в інвойсі після фактичного завантаження товару, але до митного оформлення та контролю наданий інвойс від 27.05.2016 № XTT-R201603-01, при цьому завантаження контейнера на борт судна згідно наданого коносамента № ХМРС511359 здійснилось лише 01.06.2016. Також у інвойсі від 27.05.2016 № XTT-R201603-01 відсутнє прізвище посадової особи підприємства, що підписувала вказаний інвойс.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту було висунуто вимогу протягом 10 календарних днів надати додаткові документи згідно п.Зст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів.

25.07.2016 року декларантом на означену вимогу було подано до митного органу переклад митної декларації країни відправлення, виписку з бухгалтерської документації від 25.07.2016 року, страховий поліс №АХІМС0724Y від 30.05.2016 року, прай-лист від 01.05.2016 року, лист виробника від 25.07.2016 року.

27.07.2016 року Одеському митницею уповноваженій особі декларанта було направлено електронне повідомлення №338213 в якості консультації, відповідно до якого повідомлено позивача, що згідно з положеннями п.1 ст.55 митним органом буде здійснено коригування митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД 500060001/2016/007138 від 19.07.2015. Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п. 3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. В органі доходів та зборів наявна інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Одеською митницею за результатами опрацювання поданої декларації та доданих документів прийнято Рішення від 27.07.2016р. 500060001/2016/610046/2 про коригування митної вартості товару №5/1, а саме взуття спортивного для футболу, чоловічого і жіночого (код ) виробництва фірми "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" (Китайська Народна Республіка) у кількості 4288 пар, вказаних у ЕМД №500060001/2016/007138 від 19.07.2016, шляхом збільшення митної вартості одиниці цього товару до 7,0721 доларів США, а в цілому митної вартості задекларованої партії товару №5/1 - з 23224,00 до 30325,16 доларів США.

Відповідно до вказаного Рішення про коригування митної вартості товарів "обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено: що до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.05.2016 № XTT-R201603-01, інвойс від 27.05.2016 № XTT-R201603-01, копія митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 та інші документи. У зв'язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості та тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, зокрема. У п.2.4 Контракту від 01.05.2016 № ХТТ- R201603-01 переліченні документи, які повинні бути відправлені покупцю, серед яких є пакувальний лист, страховий поліс. Так як продавець здійснював за свій рахунок страхування вантажу (CIF Odessa), то він повинен надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Згідно п. 2 ст. 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, в тому числі, страхові документи Але серед документів, наданих до митного оформлення дані документи відсутні. У наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 наявні коди товару, які є відмінними від заявлених до митного оформлення. У п.2.2 Контракту від 01.05.2016 № XTT-R201603- 01 зазначено, що остаточна вартість поставки вказується в інвойсі після фактичного завантаження товару, але до митного оформлення та контролю наданий інвойс від 27.05.2016 № XTT-R201603-01, при цьому завантаження контейнера на борт судна згідно наданого коносамента №ХМРС511359 здійснилось лише 01.06.2016 Також у інвойсі від 27.05.2016 № XTT-R201603-01 відсутнє прізвище посадової особи підприємства, що підписувала вказаний інвойс. З огляду на вищезазначені розбіжності, було висунута вимога протягом 10 календарних днів надати додаткові документи згідно п.3ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Відповідно до Ст. 254 Митного кодексу України також зобов'язано надати переклад документа типу 9610 (митна декларація країни відправлення від 28.05.2016 №88239874). Додатково було повідомлено, що згідно статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 26.07.2016 декларант шляхом інформаційних технологій надіслав додаткові документи : страховий документ, виписку з бухгалтерської документації, прайс-лист, переклад документа типу 9610 (митна декларація країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874), лист виробника товару, також лист від 25.07.2016 №Б/Н, з проханням завершити митне оформлення. У додатково наданому прайс-листі виробника товару не зазначено на яких умовах поставки та на який період часу дійсна дана цінова пропозиція. В копії митній декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 (переклад) зазначена ціна за одиницю товару яка є відмінною від ціни за одиницю товару згідно наданого до митного оформлення інвойса від 27.05.2016 № XTT-R201603-01. У зв'язку з не підтвердженням наданими документами числових значень складових митної вартості метод визначення митної вартості: за ціною угоди не може бути застосований. Фіскальним органом було проведено консультацію шляхом відправки електронного повідомлення декларанту та пропозиції надати свої зауваження та/або заперечення стосовно методу визначення митної вартості товарів. В органі доходів та зборів наявна інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у даному випадку було взято до уваги визнана органами доходів і зборів митна вартість товарів, митне оформлення яких уже здійснено, з такою ж торговельною маркою та виробником. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару №5 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим - 7,0721 дол. USD за пару (митна декларація №500060001/2016/1435 від 22.02.2016, ніж заявлено декларантом - 5,416 USD за пару). Декларанту роз'яснені права викладені у п.3 ст.52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Також роз'яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у органі ДФС вищого рівня відповідно до глави 4 цього МКУ або до суду.

Тобто, відповідачем при визначенні митної вартості товарів згідно рішення від 27.07.2016р. 500060001/2016/610046/2 (декларація від 19.07.201/2016/007138) застосований другорядний метод визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.

Південною митницею 27.07.2016р. видана ТОВ "РЕСТАЙМ" картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон №500060001/2016/00157.

Згідно вказаної Картки відмови митна декларація не може бути прийнята у зв'язку з тим, що згідно МКУ від 13.03.2012 року №4496-VI ст.. 256, п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, фіскальним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 27.07.2016 року №500060001/2016/610046/2.

Карткою відмови роз'яснена можливість подання митному органу нової ВМД із врахуванням Рішення про коригування митної вартості від 27.07.2016р. №500060001/2016/610046/2.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI за митною декларацією від 27.07.2016 № 500060001/2016/007541.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, при митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією забезпечено фінансовою гарантією шляхом внесення коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів від 27.07.2016 року №500060001/2016/610046/2 та карткою відмови у прийнятті митної декларації від 27.07.2016 року №500060001/2016/00157, позивач оскаржив їх до суду.

Суд вважає протиправним спірні рішення Одеської митниці ДФС з таких підстав.

Згідно ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини. У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Однак прийняті відповідачем рішення не відповідають вказаним вимогам.

Одеською митницею не надано доказів в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, та не зазначено даних, які призвели до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст.57 МК України.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Судом встановлено, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару за ціною контракту, відповідач витребував додаткові документи, навівши підстави їх витребування, що не свідчать про неможливість перевірки числових значень заявленої вартості товару.

Відповідно до вимог графи 33 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу.

Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено, що процедура консультацій проведена та вказані причини, через які не може бути застосований основний метод визначення митної вартості товару.

Суд зауважує, що зазначення обставини проведення консультації в оскаржуваному рішенні не є достатнім доказом щодо результатів її проведення (а.с.17).

Відповідачем не доведена правомірність застосування другого методу при визначенні митної вартості, оскільки в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не є обов'язковим, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними для перевірки числових значень заявленої митної вартості.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган зазначає, що у пункті 2.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.05.2016 № ХТТ- R201603-01 перелічені документи, які повинні бути відправлені покупцю, серед яких є пакувальний лист, страховий поліс. Так як продавець здійснював за всій рахунок страхування вантажу (умови поставки CIF Odessa за Інкотермс), то він повинен надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття, серед документів, наданих до митного оформлення страхові документи відсутні; у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 наявні коди товару, які є відмінними від заявлених до митного оформлення; у пункті 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.05.2016 № ХТТ- зазначено, що остаточна вартість поставки вказується у інвойсі після фактичного завантаження товару, але до митного оформлення та контролю надані інвойс від 27.05.2016 № ХТТ-R201603-01, при цьому завантаження контейнера на борт судна згідно наданого коносаменту № ХМРС511359 здійснювалось лише 01.06.2015, зазначене могло свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів, які підтверджують митну вартість товарів, що виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості.

Після надання позивачем додаткових документів на вимогу митного органу, відповідачем в рішенні було зазначено, що у додатково наданому прайс-листі виробника товару не зазначено на яких умовах поставки та на який період часу дійсна дана цінова пропозиція. В копії митній декларації країни відправлення від 28.05.2016 № 88239874 (переклад) зазначена ціна за одиницю товару яка є відмінною від ціни за одиницю товару згідно наданого до митного оформлення інвойса від 27.05.2016 № XTT-R201603-01.

Разом з чим, як вбачається з контракту №ХТТ- R 201603-01 від 01.05.2016 року та інвойсу №XTT-R 201603-01 від 27.05.2016 року, а також пакувального листа, продавець здійснює поставку продукції на умовах, визначених у Інвойсах, згідно Інкотермс -2000, CIF порт Одеса, тобто в ціну товару ввійшла проплата продавцем пакування, маркування, страхування та транспортування товару до цього пункту доставки.

Згідно Інвойсу та пакувальному листу від 27.05.2016 року товар у кількості 15224 пар упаковано в 1948 коробках, розміщено у морському контейнері № ESMU 8120817 та опломбовано # F2229296.

Дані інвойса від 27.05.2016 року за показниками його номера (XTT-R 201603-01), номера контракту №XTT-R 201603-01, назви продавця (фірма "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD", Китай), покупця (отримувача) (TOB «РЕСТАЙМ», Україна), назви товару (взуття) та кількості коробок (1948), в яких його запаковано, номеру контейнеру ESMU 8120817 та ваги вантажу (11605кг) відповідають змісту сертифікату походження товару від 30.05.2016 за №G20003, коносаменту ХМРС 511359 від 01.06.2016, а також страховому полісу №АХІМС 0724Y від 30.05.2016 року, митній декларації країни відправлення № 88239874 від 28.05.2016 року, які видані органами Китайської Народної Республіки (округ Хаймень).

Водночас номенклатура артикулів, опис та ціна товару в інвойсі №ХТТ- R201603-01 від 27.05.2016, пакувальному листі до нього кореспондуються з інформацією, що міститься в поданому прайс-листі від 01.05.2016 року. Опис товару №5/1 (взуття спортивне для футболу), його артикулів, ціни та кількість пар взуття в них (РМ016108,-720пар; РМ016Ю8 - 712 пар; PWO16057- 720 пар; РМО16057 - 720 пар; PWO16097 -696 пар; PWO16097 -720пар), що відображено у графі №31 митної декларації №500060001/2016/007138 співпадає з цими показниками, що є в інвойсі №XTT-R 201603-01 від 27.05.2016 року. Співпадають також і відображені в митній декларації сумарні показники кількості цього спортивного взуття (720+712+720+720+696+720 = 4288 пар) та його вартості (3960+3916+3672+3888 +3828+3960 = 23 224 дол.США), визначеної на підставі ціни за одиницю товару кожної товарної підпозиції та категорії (відповідно 5,5$; 5,5$; 5,1$; 5,4$; 5,5$; 5,5 $ дол.США), виходячи з даних інвойсу та прайс-листа.

Твердження відповідача про неможливість використання цінових даних прайс-листа від 01.05.2016 року, у зв'язку з втратою ним актуальності станом на день складання інвойсу №XTT-R 201603-01 є безпідставними, оскільки вищевказаний рахунок-фактура згідно пункту 1.1 контракту №XTT-R 201603-01 від 01.05.2016 є його невід'ємною частиною та він визначає умови поставки та ціни на товар по кожній окремій поставці (пункт 1.3 контракту від 01.05.2016). Разом з цим, продавець листом від 25.07.2016 року, поданим до Одеської митниці, підтвердив їх коректність у інвойсі від 27.05.2016 року

В даному випадку під терміном завантаження мається на увазі відбір товару та його поміщення у контейнер, що мало місце саме 27.05.2016 року на час складання рахунку-фактури №ХТТ - R 201603-01.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що ні під час прийому та документальної перевірки митної декларації №500060001/2016/007138 від 19.07.2016 року, ні під час проведення 24.07.2016 року митного огляду задекларованих в ній товарів (код 1/1-1-0-1/1/00/5/3/1.5), що транспортувалися у контейнері ЕSМU 8120817, ні в спірних рішеннях від 27.07.2016 року відповідач не вказує про наявність сумнівів у правильності визначення декларантом кодів товарів та, зокрема коду 64021900 (взуття спортивне для футболу, чоловіче та жіноче) - товар № 5/1 декларації, а саме його відповідність Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженій Законом України «Про Митний тариф України» (№ 584-УІІ), що набрав чинності з 01 січня 2014 року. Тобто відповідачем визнано, що номенклатура, кількість та опис товарів, які розмитнювалися за кодом УКТ ЗЕД 64021900 по вищевказаній декларації від 19.07.2016 року відповідають фактично поставленому товару на підставі інвойсу №ХТТ-Я 201603-01 за коносаментом ХМРС 511359 від 01.06.2016, що прибув у контейнері ЕSМU 8120817 та оглянутий митницею 24.07.2016 відповідно до положень статті 338 Митного кодексу України.

В листі від 28.07.2016 року продавець - фірма «XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD» пояснив, що ця експортна декларація містила класифікацію 15224 пар взуття за 6-ти міжнародними кодами, всередині яких були сгруповані артикула товару, які відповідали артикулам інвойсу та їх кількості. Крім того загальна сума поставленої партії взуття - 98394, 8 доларів СШАта середня вартість однієї пари взуття - 6, 463 долари США, які в свою чергу співпадають з даними Інвойсу від 27.05.2016 року та пакувального листа до нього.

Митний орган в рішенні про коригування митної вартості товарів повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Наведення у графі 33 Рішення про коригування може містити розбіжності або сумніви у достовірності наданої інформації, які свідчать саме про невірні числові значення складових митної вартості товарів; наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

Як встановлено судом, в даному випадку підстави для відмови у митному оформленні відсутні, оскільки рішення про коригування митної вартості не є правомірним.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Під час розгляду справи, судом не встановлено, що в документах, які були подані декларантом разом з ЕМД №500060001/2016/007138 від 19.07.2016 року для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

Інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Також інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Крім того, митну вартість визначено оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості за другим методом визначення митної вартості (за ціною договору щодо ідентичних товарів) на підставі аналізу бази даних ЕАІС ДМСУ, а саме даних митної декларації №500060001/2016/1435 від 22.02.2016. - - 7,0721 дол. USD за пару, проте зазначену Декларацію суду не надано.

Отже Одеською митницею ДФС не доведено ані законність невизнання заявленої митної вартості товару, ані обґрунтованість визначення скоригованої митної вартості на рівні 7,0721 дол. USD за пару (за ціною договору щодо ідентичних товарів), що призвело до безпідставного збільшення митної вартості та протиправного донарахування митних платежів на загальну суму 56 321, 34 грн.

Крім того, відповідно до листа Державної митної служби України від 01.03.2011 року №11/3-10.10/3339-ЕП зазначено, що відповідно до положень статті 344 Господарського кодексу України, міжнародні розрахунки регулюються нормами міжнародного права, банківськими звичаями і правилами, умовами зовнішньоекономічних контрактів, валютним законодавством країн - учасниць розрахунків. Згідно з частиною шостою статті 344 Господарського кодексу України, для здійснення міжнародних розрахунків використовуються комерційні документи, зокрема, рахунок-фактура. Частиною другою статті 34 Митного кодексу України встановлено, що в митній справі Україна додержується загальновизнаних у міжнародній практиці систем класифікації та кодування товарів, митних режимів, митної статистики, інших загальноприйнятих у світових митних відносинах норм і стандартів, а також забезпечує виконання міжнародних договорів України з питань митної справи, укладених в установленому законом порядку. Зокрема, згідно з постановою Верховної Ради України від 19.06.92 N 2479- XII Україна приєдналась до Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва 1950 року. Як передбачає стаття III Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва, функціями Ради, зокрема, є вивчення технічних аспектів митних систем, так само як і пов'язаних із ними економічних чинників, з метою запропонування членам Ради практичних засобів досягнення якомога вищого рівня погодженості та однаковості, а також подання зацікавленим урядам за своєю ініціативою або за їх проханням інформації або порад по митних справах згідно з основною метою цієї Конвенції і внесення в зв'язку з цим рекомендацій. Рекомендаціями Ради від 16.05.79 членам Ради та членам Організації Об'єднаних Націй або її спеціалізованим агентствам, митним або економічним Об'єднанням рекомендовано приймати комерційні рахунки, складені у будь-який спосіб, наприклад, методом одноразового запису, у випадках, коли представлення комерційного рахунку потрібне у зв'язку з митним очищенням товарів, а також утриматись від вимоги підпису для митних цілей на комерційних рахунках, представлених на підтвердження декларації на товари. На дотримання зазначених рекомендацій звертається увага Європейською економічною комісією ООН (рекомендації ЄЕК ООН 1982 року N 18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" та 1983 року N 6 "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі"). (http://zakon.rada.gov.ua/cgi- bin/laws/main.cgi?page=4&nreg=995_991 та http://www.6pl.ru/asmap/r_oon6.htm.)

Рекомендацією ЄЕК ООН 2001 року N 18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" (переглянутою) пропонується по можливості уникати внесення від руки підписів або еквівалентних їм відміток на паперових документах (наприклад, на рахунках-фактурах) (http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/ main.cgi?page=l&nreg=:995_98 3).

Отже, оскільки в міжнародній практиці допускається застосування рахунків (Invoice) без підпису особи, рахунки (Invoice), складені нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів, можуть не містити підпису.

З огляду на вищезазначене, відсутність підпису на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (Invoice), складеному нерезидентом, не є підставою для відмови в митному оформленні товарів.

Таким чином, суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про неправомірність застосування Одеською митницею другорядного методу (за ціною договору щодо ідентичних товарів) визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2016/00157 та рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2016/610046/2, а отже вказані рішення митного органу підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 МК у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов'язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Згідно ст. 306 МК одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії.

Як вже зазначено судом забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією згідно ч.1 ст.309 МК здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Відповідно до ч. 9 ст. 309 МК завершення оформлення митної декларації є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобов'язань перед органами доходів і зборів.

Враховуючи вищевказані положення МК України, суд дійшов висновку про те, що товари позивача випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом внесення грошової застави за митною декларацією від 27.07.2016 № 500060001/2016/007541.

При цьому, суд зазначає, що прийняття митним органом рішення про визначення митної вартості товару для позивача є підставою для сплати як митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, так і забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів.

А тому на переконання суду факт сплати позивачем такої суми не може безумовно свідчити про згоду останнього з відповідним рішенням про коригування митної вартості товару і не позбавляє права на його оскарження у разі незгоди з ним.

Згідно з частиною 4 статті 313 МК при виконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сплачені кошти підлягають поверненню особі, яка внесла цю заставу, або уповноваженій нею особі не пізніше трьох банківських днів.

Згідно частини 8 статті 313 МК при невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Згідно частини 9 статті 313 МК порядок внесення грошової застави та її повернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи відсутність у Митному кодексі інших норм, які регулюють порядок повернення грошової застави, яка є видом фінансових гарантій з метою забезпечення сплати митних платежів, суд зазначає, що порядок, строки повернення коштів врегульовані лише Порядком повернення та Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 7 Порядку взаємодії після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Згідно з пунктом 8 Порядку взаємодії у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

Згідно ст.310 МК України фінансові гарантії надаються митним органам, зокрема, під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму. Фінансові гарантії надаються: - у вигляді документа; - у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг TOB "Рестайм" на підставі ч.7 ст.55 МК України сплатило митні платежі згідно митної вартості, визначеної декларантом та надало фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів, визначеною декларантом та сумою платежів, обчисленою митним органом в розмірі 56 321 грн. 34 коп., тобто надало фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави в розмірі 56 321 грн. 34 коп. на рахунок митного органу.

Відповідно до частини 7 ст.55 МК України строк дії гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Згідно ч.8,9 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Станом на 25.10.2016р. діє ухвала суду від 06.09.2016р. по даній справі, за якою в порядку ст.ст.116, 117 КАС України заборонено відповідачу до закінчення розгляду справи та набрання законної сили судовим рішенням в ній перераховувати надані ТОВ "РЕСТАЙМ" по митній декларації №500060001/2016/007541 від 27.07.2016 року фінансові гарантії у розмірі 56321,34грн. з рахунку митного органу до Державного бюджету України.

Позивач із вищевказаними заявами до Митного органу ще не звертався, грошова застава має перебувати на рахунку Митниці до набрання законної сили рішенням в даній справі, отже для вивільнення Митницею коштів у вигляді грошової застави наразі відсутні визначені законом підстави.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень Митниці.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "РЕСТАЙМ".

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про визначення розміру компенсації судових витрат, пов'язаних з правовою допомогою позивачу у розмірі передбаченому Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах».

Відповідно до частини першої ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Частиною першою ст. 94 КАС України передбачається, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно частини 3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закон України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011р. № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може

перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Проте КАС України не передбачено, що види правової допомоги, які підлягають компенсації можуть встановлюватися або обмежуватися іншими законами, тому перелік видів платної правової допомоги, наведений в Законі України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не є вичерпним, а лише встановлює види платної правової допомоги, відносно яких встановлено граничний розмір компенсації на сьогоднішній день.

Представник позивача до означеного клопотання надає розрахунок витрат часу на правову допомогу, надану позивачу - фахівцем галузі права ОСОБА_2 при розгляді справи Одеським окружним адміністративним судом у справі №815/4256/16. Відповідно до означеного розрахунку, вивчення матеріалів, що слугували підставою прийняття осопорюваних рішень Одеської митниці від 27.27.2016 року - 2 год., підготовка та складання адміністративного позову в інтересах ТОВ «Рестайм» до Одеської митниці ДФС - 6 год., підготовка та складання заяви про забезпечення позову - 2 год., участь у судовому засіданні 06.09.2016 року (розгляд заяви про забезпечення позову) - год., складання заяви до ДВС про примусове виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 року - 1 год., участь у судовому засіданні 22.09.2016 року - 1 год., ознайомлення з матеріалами справи №815/4256/16 - 1 год., участь у судовому засіданні 11.10.2016 року - 1 год. Всього витрат часу на правову допомогу позивачу склало - 15 год. Розмір компенсаційних витрат на думку представника позивача повинен складати 15 год. * 0,4 * 1378,00 грн. = 8268 грн.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2016 року між ТОВ «Рестайм» та фізичною особою-підприємцем, фахівцем у галузі права ОСОБА_2 було укладено договір б/н про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1 означеного договору «Замовник» доручає, а «Виконавець» приймає на себе зобов'язання надати за винагороду наступну правову допомогу: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, що випливають з виконання контракту №ХТТ- R 201603-01 від 01.05.2016 року (договору купівлі-продажу), укладеного між фірмою "XIAMEN TOPLLION TRADING CO.,LTD'' (місто Хаймень, Китайська Народна Республіка) та ТОВ «РЕСТАЙМ» (місто Одеса,Україна); складання та подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та інших документів правового характеру в інтересах ТОВ «РЕСТАЙМ» до Одеського окружного адміністративного суду, пов'язаних з оскарженням рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27.07.2016, №500060001/2016/610046/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №500060001/2016/00157 від 27.07.2016; представництво інтересів ТОВ «РЕСТАЙМ» у справі за адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.07.2016року №500060001/2016/610046/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №500060001/2016/00157 від 27.07.2016, яка розглядатиметься Одеським окружним адміністративним судом; за взаємною домовленістю Сторін у процесі дії Договору, предмет Договору може бути розширений або конкретизований, в межах положень чинного законодавства України. Відповідно до п. 4 договору визначено, що фактом виконання «Виконавцем» предмету даного договору (окремої частини) є: підготовка «Виконавцем» адміністративного позову, клопотань, представництво інтересів ТОВ «РЕСТАИМ» (місто Одеса,У країна) у Одеському окружному адміністративному суді. Сума винагороди «Виконавця» складає 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. Виплата належної винагороди проводиться «Замовником» в авансовому порядку шляхом перерахування 50% цієї суми (7500 грн.) на банківський рахунок «Виконавця» в триденний термін з моменту укладення цього договору. Друга половина винагороди (7500 грн.) перераховується «Виконавцю» в день отримання рішення (ухвали) Одеського окружного адміністративного суду про призначення справи за позовом ТОВ «Рестайм» до розгляду. У випадку прийняття Одеським окружним адміністративним судом рішення (постанови) про відмову в задоволенні адміністративного позову «Виконавець» зобов'язаний повернути «Замовнику» 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн. упродовж трьох робочих днів, або за взаємною згодою сторін ця сума відноситься в рахунок винагороди за участь «Виконавця» в розгляді апеляційної скарги в Одеському апеляційному адміністративному суді. Розмір винагороди «Виконавця» та умови його участі в Одеському апеляційному адміністративному суді визначатимуться окремою додатковою угодою. Витрати, які можуть виникнути в рамках даного Договору і які безпосередньо пов'язані з предметом Договору судовий збір, канцелярські, поштові та транспортні витрати, переклад текстів документів), не відносяться до складу винагороди «Виконавця» і оплачуються «Замовником» окремо.

Згідно платіжного доручення №236 від 13.09.2016 року ТОВ «Рестайм» перерахувало ОСОБА_2 7500,00 грн. (призначення платежу «сплата за надання правової допомоги зг. договором б/н від 15.08.2016 року. Без ПДВ»)

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі становить 1378 грн. 00 коп.

Системний аналіз вищевикладених положень законодавства, а також встановлені обставини, дає підстави для висновку, що витрати на правову допомогу фахівця у галузі права за договором від 15.08.2016 б/н, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань у зв'язку з ухваленням судового рішення в адміністративній справі на його користь:

- не можуть перевищувати фактично сплачених сум за надання правової допомоги відповідно до договору від 15.08.2016 року - 7500, 00грн.;

- повинні обчислюватися з розрахунку кількості годин участі фахівця у галузі права у розгляді вказаної справи, із врахуванням того, що максимальний обсяг компенсації таких витрат за кожну годину участі адвоката складає 551,20грн.

З вищенаведених норм законів вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді даної справи у погодинному розмірі не може перевищувати 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 40%).

Таким чином максимальний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь у судових засіданнях, які тривали 56 хвилин (судове засідання 06.09.2016 року, початок 11:09 - кінець 12:07) становить 514, 64 грн. (56 хв. х 9, 19 грн. (за хвилину)). Суд не враховує посилання представника позивача на участь у судових засідання 22.09.2016 року та 11.10.2016 року, оскільки судові засідання не відбулися та судом приймалися рішення в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.128 КАС України. Разом з чим, суд враховує час витрачений представником позивача на підготовку та складання адміністративного позову, заяви про забезпечення позову та всіх клопотання та заяв пов'язаних з розглядам справи №815/4256/16, що в цілому відповідно до розрахунку представника позивача складає 11 год. Також суд не приймає твердження представника позивача щодо врахування 1-ї години часу витраченої представником на ознайомлення з матеріалами справи, оскільки матеріали справи містять заяву про ознайомлення від 22.09.2016 року, однак не містять доказів фактичного ознайомлення (підпис в заяві від 22.09.2016 року чи в довідковому листі представника ТОВ «Рестайм» про ознайомлення).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що представником позивача було витрачено часу на правову допомогу, надану позивачу при розгляді справи №815/4256/16 - 11 год. та 56 хв. (56хв. часу участі в судовому засіданні 22.09.2016 року та 11 год. витрачених в цілому на підготовку адміністративного позову, заяв та клопотань. (551,2 грн. : 60 хв. = 9,19 грн. за хвилину, 11 годин = 660 хв., 56 хв. х 9, 19 = 514, 64 грн., 9,19 х 660 хв. = 6065, 40 грн., 514, 64 грн. + 6065, 40 грн. = 6580, 04 грн.).

За таких обставин, враховуючи категорію даної справи та тривалість її розгляду, граничний (максимальний) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним визначити компенсацію витрат на правову допомогу за розгляд справи у суді, які підлягають стягненню з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Рестайм» у розмірі 6580, 04 гривень.

Керуючись ст.ст. 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060001/2016/610046/2 від 27.07.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2016/00157 від 27.07.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС 3169(три тисячі сто шістдесят дев'ять)грн. судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ".

Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС 6580 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят)грн. 04 коп. витрат на правову допомогу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ".

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян