Справа № 804/2975/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 р. Справа № 804/2975/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі суді ОСОБА_1 розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати, -
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо невиплати позивачу, ОСОБА_2 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року відповідно до частини першої статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру»;
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо невиплати позивачу заробітної плати за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до абзацу 2 частини першої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»;
- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_2, заробітну плату за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року відповідно до посадового окладу, встановленого частиною першою статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням проведених виплат;
- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_2, заробітну плату за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до посадового окладу встановленого абзацом 2 частини першої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» з урахуванням проведених виплат.
Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що її заробітна плата з 26 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 повинна обчислюватися в розмірах, установлених абзацом 2 ч.1 ст.144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", а за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року згідно з абзацом 2 ч.1 ст.147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІІI "Про забезпечення права на справедливий суд" з урахуванням усіх надбавок, щомісячних премій та інших виплат, які нараховуються залежно від посадового окладу. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, позивачу нараховувалася заробітна плата в меншому розмірі. Позивач просить справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач подав до суду заперечення в яких зазначив, що згідно ч.2 ст.8, ст. 13 Закону України "Про оплату праці", ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", ч.1 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", п.п. 2 п.13 Розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" відповідно до наведених норм права, не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача. Відповідно ч. 7,8 ст.23, ст.48, ч.1 ст.51, Бюджетного кодексу України, п.26 Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформ бюджетних відносин" встановлено, що норми і положення ч.1 ст.144 Закону України "Про судовий устрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Незважаючи на набрання чинності Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" зміни до Державного бюджету України не внесені та видатки на утримання судів не збільшувалися. Також відповідачем надано до матеріалів справи копії постанов Верховного Суду України від 12.07.2016 по справі 820/4648/15 та від 13.07.2016 по справам №820/4653/15, №818/3372/15 та зазначено, що на підставі ч. 1 ст. 244-2 КАС України суд повинен застосовувати висновки Верховного Суду України. Відповідач просить в задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі, справу розглянути без участі представника відповідача.
Відповідно до ч.4. ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що позивач працює в апараті Марганецького міського суду Дніпропетровської області з 01 червня 2005 року на посаді помічника судді та була державним службовцем по 01.05.16р.
Посадовий оклад ОСОБА_2 з 26.10.14р. по 30.08.15р. склав 1218,00 грн., з 01.09.15р. по 08.09.15р. склав 1378,00 грн., з 09.09.15р. по 31.12.15р. розмір посадового окладу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.15р. № 644, склав 2756,00 грн., з 01.01.16р. розмір посадового окладу збільшено до 5512,00грн.
На думку позивача, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, за періоди з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року та з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, не виплатило заробітну плату позивачу в розмірі, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів", що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру", яким внесено зміни до статті 144 Законом України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.
Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закон України "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".
З 28 березня 2015 року Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.
Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.
Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (стаття 13 Закону № 108/95-ВР).
За правилами ст.142 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України(далі - БК) (ст.143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Аналогічні правила закріплені і у ст.ст.145,146 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції з 28 березня 2015 року.
З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (далі - Закон №80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Законом України "Про судоустрій і статус суддів"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.
На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (далі - постанова №268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9 вересня 2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закон України "Про прокуратуру" та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.
Згідно з частинами першою та другою статті 23 БК, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Ураховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови №268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Законом України "Про судоустрій і статус суддів", частини першої статті 147 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 12 липня 2016 року по справі №820/4648/15, від 13 липня 2016 року по справах №820/4653/15, №818/3372/15.
Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено протиправних дій відповідача при обчисленні й виплаті заробітної плати ОСОБА_2, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати - відмовити.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_1