Справа № 164/1494/15-а 2-а/164/5/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р. Справа № 876/2901/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2015 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, в якому просив визнати дії відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними, зобов'язати відповідача щодо відмови призначити пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснювати виплату пенсії з моменту звернення із заявою про призначення пенсії з 30 жовтня 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 647859 (категорії 3). В листопаді 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі від 06 листопада 2015 року № 15 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 народився 23.10.1961 в с. Кукли Маневицького району, де постійно проживає по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 01 вересня 1986 року по 29 червня 1991 року позивач навчався в Житомирському сільськогосподарському інституті на факультеті механізації сільського господарства. В с. Кукли Маневицького району ОСОБА_1 постійно зареєстрований (прописаний) і з вказаного населеного пункту ніколи не виписувався. Стверджує, що станом на 01 січня 1993 року він постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 04 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24 жовтня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивач ОСОБА_1 постійно проживає в с. Кукли Маневицького району, яке після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 54 роки, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відтак, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі від 06 листопада 2015 року № 15, згідно якого ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є незаконним.

Не погодившись з прийнятою постановою, Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що станом на 01 січня 1993 року позивач не прожив на території гарантованого добровільного відселення 3 роки, а тому ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Б № 647859 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 08 червня 1994 року(а.с.9).

30.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районііз заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та подав необхідні документи. Листом відповідача від 10 листопада 2015 року № 4942/02-38 позивача повідомлено, що розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області від 06 листопада 2015 року № 15 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії(а.с.12-13).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за кожні 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, як встановлено статтею 15 вищевказаного Закону, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Підпунктом «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач має право на зменшення пенсійного віку з підстав передбачених відповідним положенням, закріпленим статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доказом чого слугують наявні в матеріалах справи копії: посвідчення потерпілого від ЧАЕС, трудової книжки від 21 серпня 1982 року № 0942490, довідки Куклинської сільської ради Маневицького району Волинської області, архівних витягів Державного архіву Волинської області від 02 грудня 2015 року № 2097/01-20, залікової книжки № 86048(а.с.9-11,14-30).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити правову позицію, висловлену Верховним Судом України у подібних категоріях справ, зокрема постанова № 06/73 від 21 листопада 2006 року, де суд зауважив, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області від 06 листопада 2015 року № 15 є незаконним, оскільки позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг віку понад 54 роки, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 04 квітня 2016 року у справі № 164/1494/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін