Справа № 813/773/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Львів № 876/5647/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Бадівської О. О.,

представника відповідача - Дутканич Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 813/773/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 31 грудня 2015 року № 16507/13-04-17-01/1393/28.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ним було своєчасно та в повному обсязі сплачено нараховані суми єдиного податку, а податковий борг виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань, нарахованих на суми заробітної плати, які отримані ним як фізичною особою, що виключало можливість анулювання свідоцтва платника єдиного податку оскарженим рішенням. Також зазначав, що вказане рішення прийняте відповідачем до закінчення перебігу двох послідовних кварталів, впродовж яких був наявний податковий борг, та без проведення перевірки і складення відповідного акта.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, а також на те, що відповідачем безпідставно при прийнятті оскарженого рішення враховано узгоджену суму пені в розмірі 0,98 грн, оскільки така відсутня у поданій ним податковій декларації чи в уточнюючому розрахунку, а відповідачем не приймалась і не надсилалась вимога про її сплату.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча його було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши головуючого суддю, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з 01 січня 2012 року застосовує спрощену систему оподаткування та зареєстрований платником єдиного податку третьої групи (5 % доходу).

31 грудня 2015 року відповідачем на підставі абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 198.2 статті 298 та пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України прийнято рішення № 16507/13-04-17-01/1393/28 про анулювання позивачу свідоцтва платника єдиного податку.

Підставою для прийняття вказаного рішення послужили відомості картки особового рахунку позивача, згідно з якими в нього був наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що станом на 31 грудня 2015 року становив 2924,16 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не сплачено самостійно задекларовану 30 квітня 2015 року суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2923,18 грн та нараховану пеню в розмірі 0,98 грн, а тому відповідачем правомірно прийнято рішення про анулювання йому свідоцтва платника єдиного внеску.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

У разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, в останній день другого із двох послідовних кварталів (підпункт 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Як видно з матеріалів справи, несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника.

Всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірку з вказаного питання податковим органом проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався.

Відтак, відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Тобто податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує 340,00 грн.

Натомість, за позивачем станом на 31 грудня 2015 року обліковується заборгованість в розмірі 2923,18 грн основного платежу та 0,98 грн пені, а відтак, в силу положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідач зобов'язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений Податковим кодексом України, чого зроблено ним не було.

Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржене рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, залишив поза увагою право позивача бути обізнаним про наявність у нього заборгованості зі сплати єдиного податку та можливість оскарження ним вимоги у встановленому порядку.

Враховуючи невиконання контролюючим органом обов'язку з надіслання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вимоги про сплату боргу та недотримання ним умов та порядку прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 31 грудня 2015 року № 16507/13-04-17-01/1393/28, суд дійшов висновку про протиправність вказаного рішення та наявність підстав для його скасування.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 813/773/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про анулювання свідоцтва платника єдиного податку від 31 грудня 2015 року № 16507/13-04-17-01/1393/28.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1984 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 32 копійки.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: С. І. Богаченко

Судді А. І. Рибачук

Д. М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2016 року.