Справа № 214/4839/16-а
Суддя: Хомініч С. В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4839/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Хомініч С.В.,

за участю

секретаря - Соколовської Т.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Висоцького А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ППКВП старшого сержанта поліції Висоцького Андрія Григоровича про скасування адміністративного стягнення по постанові ДР № 161794, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до поліцейського ППКВП старшого сержанта поліції Висоцького Андрія Григоровича про скасування адміністративного стягнення по постанові ДР № 161794.

В обґрунтування свого позову вказав, що 26.08.2016, старшим інспектором поліції Висоцьким А.Г., винесено постанову ДР №161794 у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення п. 8.7.3, ПДР, а саме: керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 699Р н/з НОМЕР_1, 26.08.2016 о 11.49 по вул. Ракітіна (Ногіна) в м. Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 проїхав регульоване перехрестя з вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду), на заборонений червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, оскільки 26.08.2016 він керував автомобілем по вул. Ракітіна (Ногіна) з швидкістю біля 60 км/год. Виїхав на перехрестя на зелений миготливий, що не є порушенням ПДР України. Проїхав метрів з 50 по вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду) був зупинений поліцією. Відстань від світлофора до автомобіля відповідача складає приблизно 100 метрів, кут перехрестя 120 градусів. Вважає, що співробітник поліції неправильно оцінив реальну дорожню обстановку і розібрав ситуацію. Вина особи яка притягується до відповідальності повинна бути доведена належними доказами. На пояснення, надані скаржником, інспектор патрульної поліції уваги не звернув та належної оцінки їм не надав, відмовив надавати аркуш для їх написання. Доводи позивача інспектором патрульної поліції взагалі були залишені без уваги. Тобто, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Просив суд, постанову про адміністративне правопорушення поліцейського ПП КВП старшого сержанта поліції Висоцького А.Г. ДР №161794 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП визнати недійсною та скасувати, а справу закрити за відсутності складу такого правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду пояснив, що авто патрульної поліції знаходилося надто далеко, щоб реально оцінити, на яке світло світлофора він проїхав. Посилання відповідача, що на відео видно дублюючий світлофор, який показував саме червоне світло, коли його автомобіль перетинав перехрестя, вважає безпідставними, тому що не встановлено, що цей світлофор є дублюючим той, що стоїть за перехрестям, та яким користувався водій, перетинаючи дане перехрестя.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 26.08.2016 під час патрулювання було помічено автомобіль ЗАЗ ТF 699Р н/з НОМЕР_1, водій якого порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. надалі - Правила), а саме, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 699Р н/з НОМЕР_1, 26.08.2016 о 11.49 по вул. Ракітіна (Ногіна) в м. Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 проїхав регульоване перехрестя з вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду), на заборонений червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 161794 від 26.08.2016, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. При цьому, посилався на ст.ст. 251, 252, 258 КУпАП. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєнні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального кодексу. Він виніс постанову згідно ст. 258 КУпАП. Вважає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Щодо посилання позивача на неможливість винесення постанови та розгляду справи поліцейськім «прямо на дорозі», то треба зазначити, що згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, коли не складається протокол, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Тому доводи позивача з цього приводу є необґрунтованими. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

На підтвердження своїх заперечень та факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надав суду відеозапис вчиненого позивачем правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року поліцейським ПП КВП старшим сержантом поліції Висоцьким А.Г. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 161794 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а. с. 6).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови серії ДР № 161794 від 26 серпня 2016 року, 26.08.2016 об 11.49 на вул. Ракітіна (Ногіна) в м. Кривий Ріг, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 699Р н/з НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 проїхав регульоване перехрестя з вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду), на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с.6).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно відеозапису від 26 серпня 2016 року встановлено, що 26 серпня 2016 року об 11.49 на вул. Ракітіна (Ногіна) в м. Кривий Ріг, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 699Р н/з НОМЕР_1, водій ОСОБА_1 проїхав регульоване перехрестя з вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду), на заборонений червоний сигнал світлофора. Відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 11).

Оцінюючи долучений до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 26.08.2016, суд вважає встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 на вул. Ракітіна (Ногіна) в м. Кривий Ріг проїхав регульоване перехрестя з вул. Миколи Зінчевського (ХХ Партз'їзду), на заборонений червоний сигнал світлофора, що в свою чергу є порушенням п. 8.7.3 ПДР України, оскільки проїзд на червоний сигнал світлофора забороняє рух.

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував правила дорожнього руху України та не вчиняв адміністративне правопорушення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи, належними доказами.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 26.08.2016 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 161794 від 26 серпня 2016 року поліцейський ПП КВП старший сержант поліції Висоцький А.Г. діяв на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ППКВП старшого сержанта поліції Висоцького Андрія Григоровича про скасування адміністративного стягнення по постанові ДР № 161794 - відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2016 року.