Справа № 2а-12796/12/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Київ К/800/13227/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013р. у справі за його позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконним та скасування наказу в частині,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10.11.08р. № 589 «Про затвердження Інструкції про порядок представництва інтересів МВС у судових органах України» в частині, яка визначена пунктами 5.9, 5.10.1 та 5.12.1.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2013р., у задоволені позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом МВС України від 10.11.2008р. № 589 затверджено Інструкцію про порядок представництва інтересів МВС у судових органах України (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції вона визначає організацію забезпечення представництва інтересів Міністерства внутрішніх справ України в судах України.

Пунктами 5.9, 5.10 та 5.12.1 Інструкції визначено процедуру підготовки уповноваженими особами МВС України апеляційних і касаційних скарг та заяв про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень у справах за участю Міністерства.

Так, згідно з п. 5.9 Інструкції, у разі винесення рішень, якими повністю чи частково задоволено позовні вимоги до МВС або повністю чи частково відмовлено в задоволенні позовних вимог МВС, а також в разі, коли рішення в майбутньому може негативно вплинути на права та інтереси МВС, особа, визначена для представництва інтересів МВС у судах, за погодженням з відповідальним працівником юридичної служби МВС уживає заходів для перегляду заочного рішення або апеляційного оскарження шляхом підготовки та подачі в установленому порядку заяви про перегляд заочного рішення, заяви про апеляційне оскарження та (або) апеляційної скарги. Текст заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги погоджується з відповідальним працівником юридичної служби.

Згідно з п. 5.10.1 Інструкції, у разі винесення судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції з числа зазначених у п.5.9 Інструкції, а також у разі винесення рішень, якими повністю чи частково задоволено позовні вимоги до МВС або повністю чи частково відмовлено в задоволенні позовних вимог МВС, а також в разі, коли рішення в майбутньому може негативно вплинути на права та інтереси МВС, особа, визначена для представництва інтересів МВС, за погодженням з відповідальним працівником юридичної служби МВС вживає заходів для касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції шляхом підготовки та подачі в установленому порядку касаційної скарги.

Згідно з п. 5.12.1 Інструкції, у разі виникнення обставин для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, що набрало законної сили, яким повністю чи частково задоволено позовні вимоги до МВС або повністю чи частково відмовлено в задоволенні позовних вимог МВС, а також у разі, коли рішення в майбутньому може негативно вплинути на права та інтереси МВС, особи з числа зазначених у п.2.1 Інструкції за рішенням керівника юридичної служби МВС України або його заступника готують та подають у встановленому порядку до відповідного суду заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що винесення оскаржуваного наказу належить до дискреційних повноважень відповідача, невідповідність затвердженої відповідачем Інструкції процесуальним нормам не встановлено, щодо позивача Інструкція застосована не була і його прав та обов'язків не зачіпає.

Крім того, суди виходили з того, що оскаржуваний наказ не зачіпає соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи і законні інтереси громадян, не носить міжвідомчий характер та не встановлює нових правових норм, а тому не потребує державної реєстрації.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що оскаржуваний наказ права свободи та законні інтереси позивача не порушує і щодо позивача зазначений наказ не застосовувався, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Допущені на думку позивача зловживання відповідачем процесуальними правами під час розгляду іншої справи у суді за його участю, також є безпідставними, висновки судів не спростовують і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного наказу, оскільки процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у конкретній справі, врегульовані відповідними процесуальними кодексами і особа наділена правом на власний розсуд розпоряджатися такими правами.

Також безпідставним є посилання позивача на порушення судами вимог пункту 1 частини 1 статті 155 КАС України, оскільки відповідно до статті 48 КАС України адміністративна процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалені рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський