Справа № 2а-6090/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 серпня 2011 року 16:34 № 2а-6090/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Паньків В. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімімпекс-Трейд"
до Управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у місті Києві
про зобов'язання вчинити дії
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 02.08.2011 року о 16 год. 34 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімімпекс-Трейд»звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва до Управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у місті Києві про визнання дій державного інспектора Управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у місті Києві, які склали акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А 1388/8 від 16.07.2010 р., Акт обстеження земельної ділянки №238/8 від 16.07.2010 р. та здійснили розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ТОВ «Хімімпекс-Трейд»земельної ділянки по вул. Порика, 20 у Подільському районі м. Києва протизаконними; скасувати Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А1388/8 від 16.07.2010 та Акт обстеження земельних ділянок №238/8 від 16.07.2010 р.; скасувати розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ТОВ «Хімімпекс-Трейд»земельної ділянки по вул. Порика, 20 у Подільському районі міста Києва.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідач не законно провів перевірку земельної ділянки по вул. Порика, 20 у Подільському районі м. Києва при цьому не повідомивши Позивача про проведення перевірки та Відповідачем не було направлено Позивачу ОСОБА_3 перевірки. Крім того, Позивач зазначає, що дії відповідача свідчать про порушення законодавства по здійсненню контролю за використанням та охороною земель, а саме Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»та Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, що затверджений Наказом державного комітету України по земельних ресурсах № 312 від 12.12.2003р.

Відповідачем позовні вимоги заперечувалися, роблячи посилання на те, що у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства, які були зафіксовані в акті обстеження земельної ділянки №238/8 від 16.07.2010 р., документів, що посвідчують право власності, право користування або право оренди, що передбачені ст. 126 Земельного кодексу України позивачем не надані, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В судовому засіданні представник Відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у місті Києві 16.07.2010 р. складено акт обстеження земельної ділянки яка знаходиться за адресою: вул. Порика, 20 у Подільському районі м. Києва (копія міститься в матеріалах справи).

Як про те зазначено у акті, обстеження проведено у звязку із самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,14 га, форма власності якої державна, категорія земель житлові та громадські забудови. За результатами обстеження, перевіркою з виїздом на місце, встановлено, що станом на 16.07.2010 р. ТОВ «Хімімпекс-Трейд»самовільно займає земельну ділянку під розміщення автостоянки, при відсутності правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку.

Заперечення позивача з приводу неправомірності дій відповідача, що повязуються із недотриманням відповідачем положень Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом державного комітету України по земельних ресурсах № 312 від 12.12.2003р., суд відхиляє, при цьому відзначаючи про відсутність належних доказів, які б спростовували суть виявлених порушень, у звязку з наступним.

Процедуру планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами, підготовчі заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірки визначено Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, що затверджений Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003р. № 312.

Згідно з п. 5.2 зазначеного Порядку, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства складається за результатами перевірки: якщо виявлено чи не виявлено порушення земельного законодавства; при усуненні чи не усуненні раніше виявлених порушень у строк, установлений у приписах (у тому числі і в повторно виданих приписах); при неможливості встановити особу порушника.

В даному випадку, позивачем оскаржується акт обстеження земельної ділянки №238/8 від 16.07.2010 р., яким зафіксовано встановлений факт самовільного використання ТОВ «Хімімпекс-Трейд»земельної ділянки при відсутності правовстановлюючих документів

Повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель визначені у ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», якою передбачено, зокрема, право державного інспектора безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель».

У відповідності з п. 5 Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002р. № 1958, Держземінспекція та державні інспектори з контролю за використанням і охороною земель в межах своїх повноважень мають право: складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства.

Згідно з п. 3 Положення, організація та здійснення державного контролю за використанням і охороною земель є одним із основних завдань Держземінспекції.

Враховуючи викладене дії відповідача щодо складання акту обстеження є правомірними та в силу наведених норм при встановлених обставинах є обовязком контролюючого органу.

При цьому, викладене у позовній заяві з приводу того, що ТОВ «Хімімпекс-Трейд»має відношення до використання земельної ділянки яка обстежувалась, не спростовує встановлених та зафіксованих актом порушень вимог земельного законодавства, оскільки документів які б підтверджували оформлення права власності чи користування земельною ділянкою за адресою: вул. Порика, 20 у Подільському районі м. Києва позивач не має.

Наявні у матеріалах справи рішення суду про визнання права власності на приміщення не являються документами, що посвідчують право власності, право постійного користування, або право оренди земельних ділянок, та не дають права їх використовувати.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про оренду землі»орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.ст. 92, 93 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Згідно ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

З наведених норм права вбачається, що розпоряджатись земельними ділянками, в тому числі надавати їх в оренду, користування мають право власники цих земельних ділянок, користувачі земельних ділянок можуть володіти та використовувати надані їм земельні ділянки з дня одержання відповідного правовстановлюючого документа, але не можуть без дозволу власника передавати ці земельні ділянки іншим особам.

Враховуючи, вищевикладене суд приходить до висновку, що Позивачем не надано суду переконливих доказів порушення державним інспектором Управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у місті Києві, які склали акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А 1388/8 від 16.07.2010 р., Акт обстеження земельної ділянки №238/8 від 16.07.2010 р. та здійснили розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ТОВ «Хімімпекс-Трейд»земельної ділянки по вул. Порика, 20 у Подільському районі м. Києва прав Позивача.

В частині щодо скасування розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття ТОВ «Хімімпекс-Трейд»земельної ділянки по вул. Порика, 20 у Подільському районі міста Києва.

Суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, оскільки Позивачем не надано суду обґрунтування щодо неправомірності складання даного розрахунку та не надано переконливих доказів чи спростування щодо складання даного розрахунку.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи та дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, керуючись внутрішнім переконання дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук