Справа № 808/2684/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Справа № 808/2684/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС (далі іменується - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8 766 грн. 20 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем у повному обсязі сум грошових зобов'язань, самостійно визначених у поданій до контролюючого органу податковій декларації. При реалізації владної управлінської функції суб'єктом владних повноважень відносно платника податків винесено податкову вимогу, якою покладено обов'язок здійснити платіж на користь Державного бюджету України. Посилаючись на викладені вище мотиви, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки згідно даних обліку та звітності відповідач має податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8 766 грн. 20 коп.

Ухвалою судді від 13.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 29.09.2016, не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання також не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, та не подав письмових заперечень проти позову або ж доказів сплати суми податкового боргу (частина одинадцята статті 35 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, пройшов процедуру державної реєстрації, а відтак набув правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 1 Закону України №755-IV; перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (статті 63, 65 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України)); та зареєстрований за податковою адресою: індекс 69050, АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що за платником податків обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8 766 грн. 20 коп. який виник за наступних обставин.

Вказаний борг виник внаслідок несплати самостійно визначеного податкового зобов'язання відповідно до поданого до контролюючого органу податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця: № НОМЕР_1 від 15.01.2016, у якій визначено до сплати в бюджет суму податкового зобов'язання з єдиного податку з урахуванням переплати у розмірі 50 грн. 46 коп., залишок боргу складає у розмірі 8 766 грн. 20 коп. по строку сплати 19.02.2016.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.162.1.1 ст.162 Податкового кодексу України - платниками податку з доходів фізичних осіб є : фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України встановлено, базою оподаткування є загальний оподатковувальний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податку, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Судом також встановлено, що позивачем була сформована податкова вимога форми "Ф" №13-17 від 30.03.2016 р. на суму 8 766 грн. 20 коп., яка була повернута на адресу ДПІ з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пп.95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав, але у судовому засіданні визнала вимоги позивача.

На підставі викладеного, суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та стягненню з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 8 766 грн. 20 коп.

За правилами ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,- задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2; місцезнаходження: індекс 69050, АДРЕСА_1) на користь Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області суму податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8 766 (вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень) 20 (двадцять) копійок, яку зарахувати на: УК у Комунарському районі м.Запоріжжя, код одержувача 38025435 в ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 18050401 на р/р 0005.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко