Справа № 761/31641/16-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/472/2016
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва
у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. про скасування постанови серії ДР №072865 від 13.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:
В вересні 2016 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. про скасування постанови серії ДР №072865 від 13.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.08.2016 року близько 13:30 год. керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Свободи в м. Ужгород зупинився перед світлофором у лівому ряду, після включення дозвільного сигналу світлофора, відповідно до вимог дорожньої розмітки став рухатись прямо і одразу був зупинений співробітниками патрульної поліції, які пояснили, що ОСОБА_1 рухаючись по правому ряду замість повороту направо здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.5.1. ПДР. Після чого, інспектором батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. одразу була винесена щодо позивача постанова про вчинення ним адміністративного правопорушення та визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу, а саме за порушення ст.122 КУАП. При винесені складу адміністративного правопорушення інспектор поліції не брав до уваги заперечення позивача стосовно того, що під час руху по пр. Свободи даний автомобіль рухався саме у лівому ряді. При цьому, протокол про вчинення адміністративного правопорушення інспектор поліції не складав, а одразу виніс постанову про винність позивача, що не відповідає вимогам чинного законодавства та рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 року. Вважає оскаржувану постанову вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України у зв`язку з чим просить її скасувати, а дії службових осіб Управління патрульної поліції в м. Ужгороді та Мукачево Коштур В.В. з притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, інспектор батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. чи інша уповноважена особа вказаного управління в судове засідання не з`явились, проте були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили, у відповідності до п.5 ч.5 ст.107 КАС України заперечення на позов не надавали.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.128 КАС України, з урахуванням приписів ч.1 ст.171-2 КАС України, якою передбачено п`ять днів на розгляд справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вирішив за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2016 року відносно позивача батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу за порушення ст.122 КУАП.

При цьому, згідно вказаної постанови визначено, що 13 серпня 2016 року близько 13 годин 50 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород по пр. Свободи, 30, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка вказує дозволені напрямки руху по смугах, чим вчинив порушення ПДР України згідно п.8.5.1.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КАС України, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем не надано будь-якої оцінки поясненням ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, суду не надано доказів скоєння Позивачем правопорушення відображеного у постанові від 13.08.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В той же час, відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про недопустимість поверхневого підходу до встановлення усіх обставин вчинення адміністративного правопорушення з боку відповідача та не складання останнім спершу протоколу про адміністративне правопорушення, а одже щодо скороченого розгляду вказаної справи щодо нього з огляду на настпуне.

Так, у відповідності до вимог ч.2-6 ст.258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, як встановлено у цій справі жодних доказів фіксування зазначеного правопорушення у автоматичному режимі не було, а особа, щодо якої було винесено постанову оспорила її, що є наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13 сепня 2016 року серії ДР №072865 скасувати та справу провадженням закрити, а дії інспектора батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В. протиправними.

З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283, 284, 293 КУПАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Постанову від 13 серпня 2016 року серії ДР №072865 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , винесену інспектором патрульної поліції роти №5 батальону Управління патрульної поліції в м.Ужгороді та м.Мукачево роти №5 Коштур В.В., скасувати та справу провадженням закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: