Справа № 819/2599/14-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/7062/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Гулида Р.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Спілки селян «Олексинська» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору Олексинська сільська рада Борщівського району Тернопільської обл., Спілка селян «Олексинська», про визнання протиправним внесення запису до державного реєстру та скасування запису щодо припинення юридичної особи за рішенням засновників,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.11.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників щодо припинення Спілки селян /СС/ «Олексинська», вчиненого 24.10.2014р. відповідачем Реєстраційною службою /РС/ Борщівського районного управління юстиції /РУЮ/ Тернопільської обл.; скасувати записи в Єдиному державному реєстрі, вчинені 24.10.2014р. РС Борщівського РУЮ Тернопільської обл., про рішення засновників щодо припинення СС «Олексинська» і про голову комісії з припинення або ліквідатора ОСОБА_3 (Т.1, а.с.3-4).

Ухвалами суду від 19.12.2014р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Олексинську сільську раду Борщівського району Тернопільської обл. та СС «Олексинська» (Т.1, а.с.101-102).

Також ухвалою суду від 22.06.2016р. замінено первинного відповідача РС Борщівського РУЮ Тернопільської обл. на його правонаступника - Відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської обл. (Т.1, а.с.246-247).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2016р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та зобов'язано Відділ державної реєстрації Борщівської районної адміністрації Тернопільської обл. скасувати записи в Єдиному державному реєстрі, вчинені 24.10.2014р. про рішення засновників щодо припинення СС «Олексинська» та про реєстрацію голови комісії з припинення (ліквідації) ОСОБА_3 (а.с.63-66).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржила третя особа СС «Олексинська», яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.70-74).

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судовими рішеннями підтверджено дійсність протокольного рішення зборів членів СС «Олексинська» про її ліквідацію та створення ліквідаційної комісії.

Окрім цього, нормами статуту спілки врегульовано питання набуття членства, для чого необхідно подати відповідну заяву, яка підлягає розгляду зборами членів спілки. Оскільки наведена процедура позивачем не дотримана, тому його не можна вважати членом спілки.

Також оскаржувані записи відповідача не порушують безпосередніх прав та інтересів позивача, останній не є учасником спірних правовідносин, а відтак заявлені позовні вимоги не можуть підлягати до задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як слідує з матеріалів справи, згідно протоколу зборів членів СС «Олексинська» № 2 від 21.09.2014р. вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади голови спілки, прийнято рішення про ліквідацію спілки та створення ліквідаційної комісії, головою якої призначено ОСОБА_3; також уповноважено голову ліквідаційної комісії призначити уповноважену особу ОСОБА_4 для подачі усіх необхідних документів державному реєстратору щодо припинення діяльності спілки шляхом її ліквідації (Т.1, а.с.54-66).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /ЄДРПОУ/ № 19501012 від 27.10.2014р. до останнього державним реєстратором внесено 24.10.2014р. запис про перебування СС «Олексинська» в стані припинення за рішенням засновників; головою комісії з припинення (ліквідації) спілки зазначено ОСОБА_3 (Т.1, а.с.16).

Окрім цього, відповідно до рішення господарського суду Тернопільської обл. від 22.10.2015р., ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2016р. та ухвали Вищого господарського суду України від 24.02.2016р. у справі № 921/1252/14-г/9 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання недійсним протокольного рішення СС «Олексинська» від 21.09.2014р. про припинення спілки та створення ліквідаційної комісії (Т.1, а.с.208-220, 222-223, 224-233).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що для проведення реєстраційної дії щодо внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи надано протокол зборів членів СС «Олексинська» від 21.09.2014р., який не засвідчений печаткою спілки; також є відсутніми дані про членство у спілці будь-кого із підписантів вказаного протоколу.

Оскільки до обов'язків державного реєстратора входила перевірка наданих йому для проведення державної реєстрації документів на їх відповідність вимогам закону, тому за наведених обставин останній не мав права вносити до реєстру запис про перебування СС «Олексинська» у стані припинення за рішенням засновників та формування ліквідаційної комісії.

При цьому судом враховані й інші обставини: наявність судових рішень, в яких відображені пояснення державного реєстратора Гроховської О.Т., а також міститься висновок про недійсність протокольного рішення про припинення СС «Олексинська»; фактичне порушення діями відповідача прав позивача, оскільки такий звільнений з посади керівника.

Між тим, приймаючи рішення по справі, судом першої інстанції допущено неповноту дослідження доказів по справі, неправильне застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та прийняти нове рішення по справі.

При цьому, вирішуючи заявлені позовні вимоги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема:

перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці;

перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації;

внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру;

оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Вимоги щодо оформлення установчих документів юридичної особи встановлено ст.8 зазначеного Закону, відповідно до частини третьої якої установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

У частині першій ст.34 наведеного Закону передбачено вичерпний перелік документів, які подаються державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідно до частин першої, четвертої, п'ятої та сьомої цієї статті для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи заявник повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові оригінал або нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

Державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою та другою цієї статті.

Якщо документи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи подаються особою, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, державному реєстратору додатково пред'являється паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця.

Якщо такі документи подаються іншим представником юридичної особи, державному реєстратору пред'являється паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця та додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує повноваження такого представника.

Державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, якщо:

документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;

документи не відповідають вимогам, які встановлені частиною першою статті 8 цього Закону;

рішення щодо припинення юридичної особи оформлено з порушенням вимог, які встановлені частиною третьою цієї статті;

документи подані не у повному обсязі;

рішення щодо припинення юридичної особи не містить відомостей про персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків (або відомості про серію та номер паспорта громадянина України або паспортного документа іноземця - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), про порядок або строк заявлення кредиторами своїх вимог або якщо такий строк не відповідає закону.

Із змісту положень вищенаведеного Закону слідує, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує, з-поміж іншого, факт припинення юридичної особи, тобто виконує функцію легалізації події припинення (ліквідації) юридичної особи.

Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) за тим, чи рішення про припинення особи (протокол загальних зборів) містить відомості, передбачені законом, відповідальність за відповідність яких законодавству покладається на засновників (учасників) юридичної особи.

Із нормативного підходу до розуміння наведених положень закону вбачається, що питання (порядок) створення та функціонування спілки селян, суб'єктний склад засновників (членів) спілки, членство в ній, питання вступу у спілку чи прийняття нових членів на умовах, передбачених статутом, внутрішні та інші питання діяльності цього утворення, стосуються правомочностей членів спілки, які регулюються Цивільним та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об'єднання.

Зокрема, нормами п.2.4 статуту врегульовано порядок прийому в члени спілки, а приписами п.п.13.1-13.3 статуту визначено порядок ліквідації спілки (Т.1, а.с.5-11).

Окрім цього, з момента включення до ЄДРПОУ відомостей про СС «Олексинська» її засновники є неперсоніфікованими, будь-які зміни щодо складу засновників не вносилися.

Після звернення членів СС «Олексинська» з приводу внесення рішення про ліквідацію юридичної особи у частині правомочності такого рішення державним реєстратором були скеровані запити до Держземагенства у Борщівському районі Тернопільської обл. щодо надання інформації про кількість членів спілки на час розпаювання майна та до сільського голови Олексинської сільської ради про надання інформації про кількість померлих членів станом на 07.10.2014р.

Згідно отриманої інформації право на земельну частку (пай) мали 722 члени спілки, з яких 291 особа на даний час є померлими (Т.1, а.с.49-50, 53).

Пунктом п.13.2 розділу 13 статуту СС «Олексинська» передбачено, що спілка припиняє діяльність, якщо за таке рішення проголосувало не менше двох третин загальної чисельності її членів.

Відповідно до протоколу зборів членів СС «Олексинська» від 21.09.2014р. на зборах були присутніми 362 члени спілки.

Таким чином, правових підстав для відмови у проведенні реєстраційної дії «Внесення рішення про припинення юридичної особи шляхом її ліквідації» у державного реєстратора не було.

За змістом ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт, дії чи бездіяльність має особа, якої вони стосуються.

ОСОБА_1 оспорив запис у ЄДРПОУ про рішення засновників СС «Олексинська» про припинення юридичної особи та формування ліквідаційної комісії, яке породжує права й обов'язки тільки для тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Таким чином, відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним записом не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Відсутність спірних правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, яке підлягає судовому захисту.

Також згідно витягу з ЄДРПОУ № 19501012 від 27.10.2014р. ОСОБА_1 зазначений керівником спілки, а ОСОБА_3 - головою комісії з припинення або ліквідатор.

Щодо покликань суду першої інстанції на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015р. у справі № 876/11273/14 (Т.1, а.с.252 і на звороті) колегія суддів враховує, в силу приписів ст.72 КАС України обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Це стосується також і правової кваліфікації, наведеної у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі.

Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Окрім цього, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015р. у справі № 876/11273/14 вирішувалося лише питання про правомірність залишення судом без розгляду позову СС «Олексинська» до Борщівського РУЮ Тернопільської обл. про визнання протиправними дій та скасування записів, а не розглядався спір по суті.

Також у розглядуваній справі суд першої інстанції не був позбавлений можливості залучити до участі в справі державного реєстратора Гроховську О.Т. та отримати її пояснення по справі.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2016р. є недостатньо конкретною, оскільки у такій чітко не зазначено, які саме дії або рішення відповідача визнані судом протиправними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення за безпідставністю та необґрунтованістю.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Спілки селян «Олексинська» задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору Олексинська сільська рада Борщівського району Тернопільської обл., Спілка селян «Олексинська», про визнання протиправним внесення запису до державного реєстру та скасування запису щодо припинення юридичної особи за рішенням засновників, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Р.М.Гулид