Справа № 340/489/16-а
Суддя: Атаманюк Р. І.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №340/489/16-а
Номер провадження №2-а/340/36/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Атаманюка Р. І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в селищі Верховина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.05.1994 року по 07.07.2008 року він працював в органах прокуратури Дніпропетровської області. На даний час перебуває на обліку в Косівському об'єднаному управлінні ПФУ у Івано-Франківській області, так як з 28.11.2006 року йому була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітньої плати. 30.06.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав оригінал довідки від 24.06.2016 року про заробітню плату. Листом від 08.07.2016 року за №39/0-15 відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії на тій підставі, що у відповідності з п.5 "Прикінцевих положень" ЗУ №213-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до законів України, зокрема "Про прокуратуру". Вважає дану відмову незаконною, оскільки новоприйнята норма закону регулює порядок призначення пенсії лише працюючим пенсіонерам і на правовідносини, що виникають з питань перерахунку раніше призначеної пенсії вона не поширюється. З огляду на те, що закони та нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, вважає, що під час проведення перерахунку слід керуватись тими нормами, які діяли на момент призначення пенсії, виходячи з розміру 90 % від місячної заробітної плати без обмежень максимального розміру пенсії. З посиланням на практику ВСУ, просить визнати дії відповідача протиправними, зобов'язавши його провести перерахунок пенсії за вислугу років з розрахунку 90 % від середнього заробітку щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 24.06.2016 року без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 30.06.2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, при подачі позову просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, попередньо нею подано заперечення на позов, в якому проти позову заперечила, з тих підстав, що ч.5 розділу 3 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 передбачено з 01.06.2015 року скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ "Про прокуратуру". У ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 року, вказано, що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., а тому підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні. За наведених обставин, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши заяву позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та приймаючи постанову у відповідності до вимог ст. 161 КАС України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 02.10.2006 р. протоколом №1510 від 19.10.2006 року, позивачу призначена пенсія за вислугу років, як працівнику прокуратури відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.31). Відповідно до довідки від 24.06.2016 року № 18-82 вих.16, позивач працював на посаді начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області і сума для нарахування пенсії становить 16477,57 грн. (а.с.14).

Як вбачається з листа відповідача від 08.07.2016 року № 39/0-15, в перерахунку пенсії позивачу відмовлено з тих підстав, що на даний час, нормами чинного законодавства не передбачено перерахунок пенсії державним службовцям у разі підвищення заробітної плати (а.с.15).

Вирішуючи даний спір в правовому полі та на підставі законодавчих актів, які регулюють правовідносини між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон № 1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Крім цього, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166-VII), який набрав чинності 01 квітня 2014 року, у редакцію статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ були знову внесені зміни, а відсоток розміру пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, визначається на рівні 70 %.

Аналогічно, норми ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ зазнали змін у зв'язку із прийняттям Закону України від 28.12.2014р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким знову ж таки зменшено відсоток розміру пенсії, та крім цього, встановлено новий порядок перерахунку пенсії, який повинен визначатись Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ, Закону № 1166-VII змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті). Змін зазнала лише ч. 18 статті у зв'язку із прийняттям Закону № 76-VIII, яким викладену вказану норму в новій редакції, а саме, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На момент набрання чинності останнім Законом № 76-VIII, що мало місце 01.01.2015 року позивач був звільненим з органів прокуратури.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, яка діяла на момент виходу позивача на пенсію, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, посилання представника відповідача на норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки, як вбачається зі змісту цієї норми, вона застосовується відносно осіб, які звернулись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії після 01.06.2015 року, а не з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Згідно висновків Конституційного Суду України, право позивача на перерахунок пенсії, яке існувало на момент призначення пенсії не може бути обмежене прийняттям нових законів.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, позов в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати з 30.06.2016 року слід визнати обґрунтованими та задовольнити.

Вирішуючи питання про належний спосіб захисту порушених прав та інтересів позивача, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку та без застосування обмежень максимального розміру пенсії є передчасними.

Так, відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 30.06.2016 року, не оцінював надану позивачем довідку про розмір заробітної плати, не визначав нового розміру пенсії, не змінював відсотки середнього заробітку, з яких обраховувалася раніше призначена ОСОБА_1 пенсія, та не обмежував оскаржуваним рішенням максимального розміру пенсії, яка має виплачуватися позивачу.

Таким чином, для зобов'язання відповідача вчинити дії із зазначенням конкретного відсотку середнього заробітку, з розрахунку якого має бути здійснено перерахунок пенсії позивачу, а також не обмежувати максимальний розмір пенсії, відсутні підстави, оскільки щодо цих вимог відповідач на час звернення позивача до суду та розгляду справи ніяких протиправних дій чи бездіяльності не допускав, та жодного рішення не виносив. В протилежному випадку, задовольняючи такі вимоги, суд перебрав би на себе повноваження Косівського об'єднаного управління ПФУ щодо вчинення дій з перерахунку пенсії та фактично допустив би втручання в його дискреційні повноваження на етапі такого перерахунку.

Позовні вимоги про зобов'язання виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії є також передчасними, у зв'язку з тим, що позивачу перерахунок пенсії та її виплата ще не здійснені.

Тому суд, оцінивши досліджені докази, вважає, що позов в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі його заяви від 30.06.2016 року та зобов'язання Косівського об'єднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області здійснити такий перерахунок згідно зазначеної заяви у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу підлягає до задоволення, а в задовленні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 94, 105, 128, 160-163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, з урахуванням довідки прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату за №18-82 вих 16 від 24.06.2016 р року.

Зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, з урахуванням довідки прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату№18-82 вих 16 від 24.06.2016 року, починаючи з 30.06.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: _______________ Р. І. Атаманюк