Справа № 804/10227/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/6087/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Мороз Л.Л., Горбатюка С.А., Шведа Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду касаційну скаргу Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року по справі №804/10227/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зобов'язання видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства у Дніпропетровської області щодо відмови у надані ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, шифр рядка 18(2.1); угіддя: рілля, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) розташовану за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровської області видати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, шифр рядка 18(2.1); угіддя: рілля, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) розташовану за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у надані ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га розташовану за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, тому що згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 06.11.2014р. №0528, наданої управлінням Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, запитувана земельна ділянка в користуванні не перебуває (користувачі відсутні), а перелік документів, які підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, станом на дату розгляду документів не затверджений.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року скасоване рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволені. Визнані протиправними дії Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області) щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, шифр рядка 18(2.1); угіддя: рілля, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) розташованої за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства. Зобов'язано Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області (правонаступник Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області) видати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, шифр рядка 18(2.1); угіддя: рілля, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) розташованої за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 28 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га (цільове призначення: 01.02 для ведення фермерського господарства, шифр рядка 18(2.1); угіддя: рілля, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам) розташовану за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства.

Позивачем до клопотання були надані: копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_2; копія диплому Б-І №607570 від 17.01.1976 р. про здобуття вищої освіти ОСОБА_2 за спеціальністю агрономія; копія трудової книжки про досвід та стаж роботи в сільському господарстві; довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель (за даними форми 6-зем) від 06.11.2014 р. №0528; графічний матеріал із технічної документації з формування на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на якій зазначено місце розташування земельної ділянки; копія довіреності на представника; згода на збір та обробку персональних даних ОСОБА_3

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управління Держземагентства у Дніпропетровській області була надана відповідь-відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою від 08.06.2015 № 31-4-0.11-10812/2-15, а саме було вказано, що за інформацією управління Держземагентства у Новомосковському районі від 03.06.2015р. № 0-406-0.5-774/2-15 земельна ділянка перебуває у користуванні та зазначено, що документи відповідно до Закону України „Про фермерське господарство", які обґрунтовують відведення земельної ділянки, відсутні.

Судами встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 24.12.2002 року укладеного між ФГ ОСОБА_2 та Новомосковською РДА, зареєстрованого в Новомосковському відділі земельних ресурсів за № ДП НВ - 43 від 24.12.2002р. земельну ділянку (також і площею 2,69 га) було передано в користування позивачу строком на 10 років. До договору був складений акт прийомки-передачі земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства від 15.05.2002 року. Строк дії договору закінчився 24.12.2012р.

Відповідно до п. 5.1 даного договору оренди, у разі закінчення терміну дії, припинення або розірвання цього договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві цю земельну ділянку у тому стані, в якому він одержав її в оренду.

Згідно п. 6.4.5 договору оренди - орендар зобов'язаний повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі, орендодавцеві після закінчення дії цього договору.

Також встановлено, що позивач вже звертався до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області щодо поновлення договору оренди на земельну ділянку.

Листом відповідача від 16.09.2013р. за № 8298/13-14 ОСОБА_2 було вказано виконати вимоги п. 4 розпорядження Новомосковської РДА від 27.02.2012 року № 134-р-12, а саме щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки від 24.12.2002 року укладеного між ФГ ОСОБА_2 та Новомосковською РДА, зареєстрованого в Новомосковському відділі земельних ресурсів за № ДП НВ - 43 від 24.12.2002р.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач діяв правомірно, оскільки земельна ділянка, яку позивач просив надати у користування, знаходиться у його ж користуванні та не була повернута орендодавцю. Крім того, ОСОБА_2 не було додано до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги послався на ті обставини, що земельна ділянка щодо якої ОСОБА_2 просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га, на час звернення до відповідача не перебувала у його користуванні, з огляду на закінчення дії договору оренди земельної ділянки. ОСОБА_2 до відповідного клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою були додані всі необхідні документи, підтверджуючі наявність у позивача вищої освіти за спеціальністю агрономія, та досвід роботи в сільському господарстві.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставни справи пердметом спору є правомірність дій Головного управління Держземагенства у Дніпропетровської області щодо відмови у надані ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га розташовану за межами населеного пункту на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства.

Судами встановлено, що підставою вищевказаної відмови стало те, що запитувана земельна ділянка перебуває у користуванні, при цьому заявником не надані документи, які обґрунтовують відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Держземагенства у Дніпропетровської області щодо відмови у надані ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га, слід зазначити наступне.

Судами встановлено, що 24.12.2002 року між ФСГ ОСОБА_2 та Новомосковською РДА був укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Новомосковському відділі земельних ресурсів за № ДП НВ - 43 від 24.12.2002 року.

Відповідно до п. 5.1 договору оренди, у разі закінчення терміну дії, припинення або розірвання цього договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві цю земельну ділянку у тому стані, в якому він одержав її в оренду. Пунктом 6.4.5 договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі, орендодавцеві після закінчення дії цього договору. Земельну ділянку було передано в користування позивачу строком на 10 років, строк дії договору закінчився 24.12.2012 року.

З метою подовження дії договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_2 звертався до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області щодо поновлення договору оренди на земельну ділянку. Листом Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області від 16.09.2013 року за № 8298/13-14 було відмовлено у подовженні дії договору та вказано на необхідність виконати вимоги п. 4 розпорядження Новомосковської РДА від 27.02.2012 року № 134-р-12 щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки від 24.12.2002 року.

Також судами встановлено, що ОСОБА_2 намагався у передбачений договором оренди земельної ділянки повернути її з свого користування у спосіб передбачений договором, однак уповноважені на те органи орендодавець Новомосковська райдержадміністрація та Управління Держземагентства у Дніпропетровській області ухились від прийняття земельної ділянки назад після користування нею ОСОБА_2

Судом апеляційної інстанції встановлено, що земельна ділянка щодо якої ОСОБА_2 просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га, на час звернення до відповідача не перебувала у його користуванні, з огляду на закінчення дії договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III(далі - ЗК України) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; організація проведення робіт, пов'язаних із реалізацією земельної реформи; участь у державному регулюванні планування територій; розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 7 Закону України „Про фермерське господарство" від 19.06.2003 №973-IV(далі - Закон №973-IV) заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123, ч. 1, 2 ст. 186-1 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Виходячи з наведеного, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що право на постійне користування земельною ділянкою може бути отримане особою після виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки та погодження цього проекту у порядку визначеному законодавчими нормами. Отримання дозволу на землеустрій передбачає перевірку органом виконавчої влади, наділеним повноваженнями контролю за земельним устроєм, стану власності на земельну ділянку на яку особа просить надати дозвіл щодо землеустрою.

При цьому ОСОБА_2 має право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у межах вказаного розміру, з огляду на виконання ним певних вимог, обґрунтування відведення земельної ділянки, обґрунтування вибраного ним розміру земельної ділянки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 до відповідного клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою були додані необхідні додатки, підтверджуючі наявність у позивача вищої освіти за спеціальністю агрономія, та підтверджуючі досвід роботи в сільському господарстві

Виходячи з наведеного, беручи у користування земельну ділянку ОСОБА_2 підтверджує, що буде її використовувати для ведення фермерського господарства, для сільськогосподарської справи. Тобто відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з підстави того, що позивачем не обґрунтовано відведення земельної ділянки, діяв протиправно, оскільки ОСОБА_2 надавались докази для чого просить земельну ділянку у користування

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Відносно доводів відповідача, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності є виключною компетенцією та дискреційними повноваженнями відповідача, тому суд безпідставно його зобов'язав надати такий дозвіл, слід зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням тієї обставини, що підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства судом апеляційної інстанції, з яким погоджується колегія суддів, спростовані, суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Держземагенства у Дніпропетровської області видати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,69 га.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: