Справа № 753/10983/16-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії за віком, підвищивши розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» на 7,5% розміру пенсії, обчисленого відповідного до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплату пенсії у межах строку звернення до суду.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою у адміністративний позов - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга - підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов - задовольнити частково.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції, з 04 грудня 2012 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримувала пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.

25 липня 2014 року позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

28 квітня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з її підвищенням на 7,5 % розміру, обчисленого відповідно до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем надано відповідь №3101/14/П-236 від 11 травня 2016 року у якій зазначено про відсутність у позивача права на підвищення пенсії з урахуванням вимог ст.. 40, 42, 45 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач уже отримувала пенсію по інвалідності, а тому при переведенні на пенсію за віком відсутні підстави для застосування ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ст.. 10 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

З матеріалів спраи вбачається,що позивач народилась до до 31 грудня 1961 року, а саме 24 січня 1958 року.

Так, позивач набула право на пенсію за віком при досягненні 56 років 6 місяців.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що законодавець пов'язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Отже, незважаючи на отримання позивачем соціальної пенсії, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись з урахуванням вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 грудня 2014 (справа №К/800/54541/14), від 18 вересня 2014 року (К/800/6743/14).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком шляхом підвищення розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» на 7,5% розміру пенсії, обчисленого відповідного до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо встановлення дати з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача колегія суддів зазначає таке.

У спірних правовідносинах не підлягає застосуванню строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач не пропустила такий строк, що підтверджується матеріалами справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року (№21-4289а15).

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 28 квітня 2016 року.

Так, колегія суддів дійшла висновку про те, що пенсія позивача за віком підлягає перерахунку шляхом підвищення розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» на 7,5% розміру пенсії, обчисленого відповідного до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» - з 01 травня 2016 року.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за віком, підвищивши розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» на 7,5% розміру пенсії, обчисленого відповідного до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» - з 01 травня 2016 року.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновки, що доводи суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов - задовольнити частково.

Керуючись ст. 160, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за віком, підвищивши розмір згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» на 7,5% розміру пенсії, обчисленого відповідного до ст.. 27 Закону України «Про загальноов'язкове державне пенсійне страхування» - з 01 травня 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 27.10.2016.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Н.В. Безименна,

І.Л. Желторюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.