Справа № 712/10175/16-а
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Постанова

Іменем України

Справа № 712/10175/16-а

Провадження № 2а/712/573/16

28 жовтня 2016 року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Черкасах, третя особа інспектор поліції Халявко Богдан Едуардович про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ПС2 № 971769 від 17.08.2016р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за правопорушення, яке полягало в тому, що керував автомобілем, на якому номерний знак не був підсвічений у темну пору доби, чим порушив п.2.9 в ПДР України, також не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1 а, 2.4 а ПДР України. Вказуючи, що при розгляді справи були порушені його процесуальні права, постанова є незаконною і необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністі належних доказів, просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову про притягнення його до відповідальності.

В ході розгляду справи позивач адміністративний позов підтримав, просив задоволити. Пояснив, що незаконно був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки посвідчення водія перебувало у нього під сидінням. Просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначав, що 17.08.2016р. о 02 год. 05 хв. третя особа під час несення служби по забезпеченню громадської безпеки і порядку шляхом патрулювання у складі екіпажу по вул.Хрещатик в м.Черкаси навпроти будинку 235 інспектором був зупинений керований позивачем автомобіль, на якому номерний знак не був освітлений, також при перевірці документів у позивача виявилась відсутність при собі посвідчення водія, що останній не оспорював, однак вини у вчиненні порушення ПДР не визнавав, вказуючи, що несправність підсвітлення він усуне та посвідчення водія йому привезуть. Позивачу було роз"яснено суть скоєного ним правопорушення, роз"яснено його права і обов"язки під час розгляду адміністративної справи, отже оспорювана постанова винесена без порушень матеріального та процесуального права, стягнення з урахування ст.36 КУпАП накладене в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Постановою серії ПС2 № 971769 від 17.08.2016р. позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, яке полягало в тому, що 17.08.2016 року о 02год.05 в м.Черкаси по вул.Хрещатик навпроти будинку 235 керував автомобілем ВАЗ-210934 д.н.з. НОМЕР_1, на якому номерний знак не був підсвічений у темну пору доби, чим порушив п.2.9 в ПДР України, також не мав при собі посвідчення водія, яке не надав на вимогу інспектора поліції, чим порушив п.2.1 а, 2.4 а ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з'ясувати дані про особу правопорушника.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов'язаний мати при собі посвідчення водія і, за вимогою співробітників міліції, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліцензійна картка на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуги з перевезення пасажирів і небезпечний вантаж. Подібна норму закріплена також в Правилах дорожнього руху, які встановлюють вичерпний перелік документів, які водій повинен мати при собі - п. 2.1 ПДР України.

Згідно з п.2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції зафіксовано, що після зупинки керованого позивачем автомобіля інспектор повідомив про причину зупинки - в порушенням вимог ПДР номерний знак не освітлений у темну пору доби. Позивач заперечень щодо факту несправності не висловлював, вказавши, що неспарвність підсвітлення номера усуне найближчим часом та посвідчення водія у нього залишилось у іншому автомобілі (диск а.с. 14). В подальшому відеозаписом зафіксовано неодноразову зміну пояснень позивача в ході розгляду справи щодо того, що документи йому привезуть та що документи перебувають у нього в автомолі, однак до закінчення розгляду справи протягом близько години посвідчення водія ним пред'явлено не було.

Суд приходить до висновку, що наданими відповідачами в ході розгляду справи доказами спростовані доводи позивача про порушення процесуального порядку розгляду справи, оскільки відеозаписом з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що інспектор поліції представився, пояснив причину зупинки та суть порушень, коректно звертався з пропозицією заявляти клопотання, вимогою надати документи на право керування, також роз'яснювались позивачу процесуальні права, надавалась можливість звернутись за правовою допомогою, надавалась після проголошення постанови її копія.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про порушення при винесенні постанови відповідачем матеріального та процесуального законодавства, розгляд справи ним проведено з наданням позивачу можливості надати докази на свій захист.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, яким також спростовані доводи позову про порушення інспектором поліції процесуального порядку розгляду адміністративної справи. Не визнання позивачем своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд оцінює критично як обраний спосіб захисту, переслідуючи мету уникнення від відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов не підлягає до задоволення за відсутністю порушення матеріального та процесуального законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9,22, 126, 255, 268, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 86,160,161,162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови ПС2 № 971769 від 17.08.2016р. та визнання дій неправомірними.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ: