Справа № 826/4534/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4534/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 жовтня 2016 року № 826/4534/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-2-Бі Лізинг»

На підставі ст. 183-2 КАС України, Суд розглядає справу у скороченому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк заперечення на позовну заяву не надав, заяву про визнання позову також суду не надіслав.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям – за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” (далі по тексту – Закон № 2664-III) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт № 224/16/03-ЛК від 05.10.2015 року, яким зафіксовано порушення відповідачем пунктів 2.3, 2.5 розділу 2, пункту 4.1 розділу 4 та пункту 5.2 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями довірчими товариствами, а також юридичними особами – суб’єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.01.2004 р. № 27, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2004 р. за № 431/9030 (Далі - Порядок), в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг.

Однак, у зв'язку з несплатою відповідачем суми штрафу в добровільному порядку, Нацкомфінпослуг звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення штрафу у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” визначено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Положеннями ст. 39 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” визначено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно зі ст. 41 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, уповноважений орган застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за:

2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Уповноваженого органу про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 14 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, фінансова установа зобов'язана вести облік своїх операцій та надавати звітність відповідно до вимог законів та нормативно-правових актів державних органів з питань регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг.

Відповідно до п.п 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4. п. 2.2. Порядку складання та подання звітності кредитними спілками та об'єднаними кредитними спілками до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, проміжні звітні дані складаються щокварталу наростаючим підсумком з початку звітного періоду станом на кінець останнього дня кварталу. Звітні дані за рік складаються кредитними спілками станом на 31 грудня року, за який подаються звітні дані.

Проміжні звітні дані подаються не пізніше 25-го числа місяця, що настає за звітним кварталом, звітні дані за рік - не пізніше 9 лютого року, наступного за звітним роком.

У разі надання кредитною спілкою великого кредиту кредитна спілка зобов'язана подати до Нацкомфінпослуг нерегулярні звітні дані. Кредитні спілки подають нерегулярні звітні дані у електронній або паперовій формі згідно з додатком 9 до Порядку протягом трьох робочих днів після дати укладання кредитного договору, відповідно до якого надано великий кредит.

Звітні дані подаються в електронній та паперовій формах та обсязі, які встановлені цим Порядком у форматі, визначеному Нацкомфінпослуг.

Звітні дані в електронній формі складаються та подаються кредитними спілками через web-інтерфейс на офіційному сайті Нацкомфінпослуг у режимі on-line.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виявлено порушення вимог чинного законодавства, зокрема, ненадання Товариством до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звітних даних за ІІ квартал 2015 року.

Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26.10.2015 року № 224/16/03/01-ЛК направлено на юридичну адресу підприємства, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення.

Згідно копії повідомлення відповідач отримав Постанову 28.10.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб–підприємців”, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Окрім того, доказів оскарження відповідачем вказаної постанови про застосування штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Несплата відповідачем застосованих відповідно до закону фінансових санкцій до Державного бюджету України є порушенням економічних інтересів держави.

Відповідно до статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян і держави у судах.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись положеннями статей 94, 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук