Справа № 202/5218/16-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5218/16-а
Провадження № 2-а/0202/157/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про поновлення виплати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, який уточнила у вересні 2016 року, в якому посилається на те, що вона отримує пенсію як інвалід 3 групи. У липні позивачка не отримала чергову виплату пенсії і тому звернулася до відповідача 11.07.2016 року із заявою. 18.07.2016 року відповідач відмовив у виплаті пенсії мотивуючи це тим, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Просила зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську поновити виплату пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання з 01.07.2016 року.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, подала до суду письмові заперечення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи та у судовому засіданні позивачка перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську та отримує пенсію як інвалід 3 групи загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка працює на посаді головного спеціаліста в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради № 2869 від 12.08.2016 року, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» віднесена до категорії державних службовців.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2015 року Управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську зобов'язано поновити виплату позивачці пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання 01.06.2015 року. У січні 2016 року після отримання даного рішення суду відповідачем, виплату пенсії позивачці було поновлено. Станом на лютий 2016 року позивачці було нарахована доплата в сумі 8642 грн. разом із пенсією за лютий 2016 року - 1174 грн.

У зв'язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких державних актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, позивачці, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, з липня 2016 року виплата пенсії була зупинена.

11.07.2016 року позивачка звернулася до Управління із заявою про надання відповіді щодо невиконання постанови суду про зобов'язання Управління пенсійного Фонду України поновити виплату пенсії, як інваліду 3 групи загального захворювання.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську від 18.07.2016 року № 450/03/21 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного суду України № 4/рп/2007 від 18.06.2007 року значено, що Конституція не допускає будь-яких обмежень у правах громадян за ознаками майнового стану, зокрема в залежності від отримання працюючими пенсіонерами заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами у встановленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» соціальний захист є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Конвенції «Про права інвалідів» держави-учасниці зобов'язуються забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав людини й основоположних свобод всіма інвалідами без будь-якої дискримінації за ознакою інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції «Про права інвалідів» держави-учасниці визнають право інвалідів на працю нарівні з іншими, вона включає право на отримання можливості заробляти собі на життя працею, яку інвалід вільно вибрав чи на яку він вільно погодився, в умовах, коли ринок праці та виробниче середовище є відкритим, інклюзивним та доступним для інвалідів.

Законом України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ "Про внесення мін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме абзац 2 та 3 викладено в такій редакції: Тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами країни «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне грошове утримання не виплачується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач з 01.07.2016 року неправомірно припинив виплату позивачці пенсії як інваліду третьої групи загального захворювання, тому вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача стягується сплачений позивачкою судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 27 Конвенції «Про права інвалідів», ст. ст. 22, 58 Конституції України, 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 8, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст. ст. 6, 11, 12, 94, 104, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 року перерахунок та виплату пенсії, як інваліду третьої групи загального захворювання з 01.07.2016 року.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко