Справа № 826/24787/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2016 року № 826/24787/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовомПриватного акціонерного товариства «Центр корпоративних рішень»
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Центр корпоративних рішень» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (далі - відповідач).

В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21.07.2015р. №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем своєчасно сплачено суму податкових зобов'язань, а перевірку проведено без наявності передбачених підстав та під час дії мораторію.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши суду письмові заперечення, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки.

В судовому засіданні за згодою сторін суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п.п.20.1.4. п. 20.1. ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України співробітником відповідача проведено камеральну перевірку за звітний період 2014-2015 pp. податкової звітності позивача із земельного податку, за результатами якої складено акт від 2890/26-56-15-03-18 від 07.07.2015. (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб протягом строків, визначених п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України. Так, в ході проведення перевірки було встановлено факт несвоєчасного погашення узгодженого грошового зобов'язання з податку за землю за грудень 2014 р., визначеного в декларації від 18.02.2014 № за 2014 рік та за січень-квітень 2015 p., згідно з декларацією від 16.02.2015 № .На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 21.07.2015 № , яким було застосовано до позивача штраф в сумі 1 696, 81 грн.

Судом встановлено, а сторонами не заперечуються наступні обставини.

30 січня 2015 року позивачем було подано до обслуговуючого банку - Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» платіжне доручення на сплату податку з юридичних осіб у сумі 4 023,44 грн. за грудень 2014 року. 02.02.2015 р. позивачем було подано до ДПІ у Подільському районі копію платіжного доручення для підтвердження своєчасної та в повному обсязі сплати земельного податку.

12 лютого 2015 року Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 р. № 71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари;

- з 1 січня 2015 року на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином, з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII встановлено заборону у 2015 та 2016 роках на проведення перевірок контролюючими органами підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік без дозволу Кабінету Міністрів України, окрім як за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Утім, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили, що сума одержаного позивачем доходу за попередній календарний рік (2014 рік) склала більше 20 мільйонів гривень або ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари.

Враховуючи викладене, перевірка позивача у 2015 році може бути проведена лише з дозволу Кабінету Міністрів України.

Доказів наявності інших обставин, які надають право відповідачу провести перевірку позивача без отримання дозволу Кабінету Міністрів України, а саме: за заявкою позивача щодо його перевірки, рішення суду про проведення перевірки або відповідне рішення щодо проведення перевірки позивача згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, відповідач до суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що перевірка позивача проведена протиправно.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україну», переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Згідно із п.8.1 ст. 8 вищезазначеного Закону банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Згідно із п.22.4 даного Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції" у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів де бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З огляду на вищезазначене та оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Центр корпоративних рішень» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21.07.2015р. № Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві.

Судовий збір в сумі 1378,00 грн. присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Центр корпоративних рішень» за рахунок асигнувань ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук