Справа № 2а-19615/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2012 року 09:49 № 2а-19615/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. при секретарі судового засідання Паньків В. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
до Державної фінансової інспекції в м. Києві
про визнання протиправним та скасування пунктів вимоги
за участю представників сторін:

від позивача: Крупська Т.С.

від відповідача: Пилипенко І.К.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 15.03.2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного контрольно-ревізійного управління в м. Києві про визнання протиправним та скасування п.2 та п. 4 вимоги КРУ у м. Києві від 16.12.2011 №26-13-14-14/13846 про притягнення до відповідальності посадових осіб, виданих у допущених порушеннях та стягнення із них «завданих залізниці збитків»на загальну суму 2 197 748,60 грн.

Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що п.2 та п. 4 вимоги КРУ у м. Києві від 16.12.2011 №26-13-14-14/13846 про притягнення до відповідальності посадових осіб, виданих у допущених порушеннях та стягнення із них «завданих залізниці збитків»на загальну суму 2 197 748,60 грн. суперечить чинному законодавству, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність посилань, викладених у акті перевірки та вимог, висунутих до позивача. Заперечення відповідачем співпадають з викладеним у акті перевірки.

В судовому засіданні представники Відповідача проти позову заперечують, та просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Постанови Апеляційного суду м. Києва від 06.07.2011, від 18.10.2011 та підставі направлень від 03.10.2011 №2699, №2700 та від 06.10.2011 №2739 головними контролерами-ревізорами КРУ в м. Києві Лосем Є.М., Сміяном В.М. (з 06.10.2011 по 28.10.2011) та провідним контролером-ревізором КРУ в м. Києві Лазоренком А.О. проведено позапланову виїзну ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»(далі - ПЗЗ або Замовник) за період з 01.01.2008 по 01.10.2011.

За результатом перевірки було складено акт позапланової виїзної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»за період з 01.01.2008 р. по 01.10.2011 р. від 31.10.2011 року №13-30/1713 (на далі по тексту Акт перевірки).

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки Позивачем було подано заперечення на акт від 31.10.2011 р. №13-30/1713 позапланової виїзної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»за період з 01.01.2008 р. по 01.10.2011 р.

На підставі Акту перевірки складено Лист (вимогу) від 16.12.2011 року №26-13-14-14/13846 «Про результати ревізії»яким сформовано ряд вимог, зокрема: «1.Опрацювати матеріали ревізії на виробничій нараді колективу на вжити невідкладні заходи, спрямовані на недопущення в подальшому виявлених порушень. 2. Розглянути питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях. 3.Посилити контроль при проведенні закупівель товарів, робіт та послуг за державні кошти. 4. Стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих грошових виплат, кошти в сумі 2 197 748,60 грн. у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України.».

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі по тексту -Закон № 2939-XII) встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Приписи статті 2 Закону № 2939-XII визначають, що одним із видів державного фінансового контролю є інспектування, яке здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 статті 10 вказаного Закону, надано право Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідальними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

В матеріалах справи міститься тендерна документація, яка затверджена Начальником галузевої служби приміських перевезень ДТГО «Південно-Західна залізниця»28.03.2008 р., Протоколом Тендерного комітету №87 від 31.03.2008 р., Головою тендерного комітету С.В. Горілей 31.03.2008 р.

У відповідності до п. 2.1 оголошення торгів (тендеру) зазначено, що предметом закупівлі: вагономийний комплекс для моторвагонного депо Фастів; п. 2.2 кількість: 1 комплекс в комплекті; п. 2.4. строк поставки товару: червень-серпень.

Згідно п. 5 оголошення торгів (тендеру), тендерна забезпечення: п. 5.1. Спосіб (форма) надання: банківська гарантія або порука; п. 5.2 розмір: 565 000,00 грн.

Відповідно до п. 8 Додаткова інформація: Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт послуг за державні кошти», тендерні пропозиції мають право надавати учасники, інформацію про яких, включено до Тематичного каталогу учасників процедур закупівель.

Оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю вагономийного обладнання залізницею опубліковано в інформаційному бюлетенів «Вісник державних закупівель»від 21.04.2008 р. №2 (300) за №01201 та додатково в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 14.04.2008 №15(139) на №150016908.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №2289, під час проведення процедури відкритих торгів пропозиції конкурсних торгів мають право подавати всі зацікавлені особи.

Як свідчать матеріали справи, що згідно з реєстром отриманих пропозицій від 13.05.2008 та протоколом розкриття тендерних пропозицій від 13.05.2008 №83 на участь у торгах надійшли пропозиції від 2 учасників, а саме: ТОВ «Гофропак»з ціною пропозиції 10 860 000,00 грн.; ТОВ «Клін Тек»з ціною пропозиції 9 670 972,80 гривень.

Згідно п. 4.1. додатку 3 тендерної документації зазначено, що учасник повинен надати документи, які підтверджують кваліфікаційні та інші вимоги замовника, а саме довідку складену у довільній формі, яка містить відомості про підприємство: реквізити, керівництво, форма власності та юридичний статус, організаційно-правова форма.

ТОВ «Клін Тек»надало в складі своєї тендерної пропозиції довідку в довільній формі відповідно до вимог тендерної документації, де зазначено реквізити даного підприємства, керівника та юридичний статус. Сертифікат № 013 від 12.12.2006 року Christ AG»підтверджує юридичний статус даного суб'єкта господарювання, тим що він є дилером мийного обладнання в Україні.

Відповідно до повідомлення від 02.04.2008 № НТВ-4-260 про внесення змін до тендерних документацій зазначено, що в тендерну документацію на закупівлю вагономийного комплексу (оголошення про заплановану закупівлю опубліковано в інформаційному бюлетені Тендерної палати України 14.04.2008 року) було внесено відповідні зміни а саме: пункт 4.7 додатку № 3 Тендерної документації виключили, яким було передбачено надання учасником інформації про включення учасника до тематичного каталогу учасників процедур закупівель, що підтверджується витягом із каталогу, наданим Тендерною палатою України безпосередньо для участі у цій процедурі.

В Акті перевірки та Вимозі КРУ зазначено, що пропозиція учасників торгів ТОВ «Гофропак»та ТОВ «Клін Тек» не відповідають кваліфікаційним вимогам тендерної документації, що є порушенням п. 61 Тимчасового положення №274.

З аналізу матеріалів справи суд прийшов до висновку, що відповідно до вищезазначених внесених змін до Тендерної документації, учасники торгів ТОВ «Гофропак»та ТОВ «Клін Тек»не були зобов'язані надавати в складі тендерної пропозиції інформацію про включення їх до тематичного каталогу учасників процедур закупівель, їх тендерні пропозиції відповідали кваліфікаційним вимогам учасників згідно Тендерної документації, а тому їх було допущено до участі у торгах правомірно.

Крім того, суд звертає увагу, що в Акті перевірки та запереченнях на позовну заяву Відповідач посилається на Тимчасове положенням про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого постаново КМУ від 28.03.2008 № 274.

Проте, у відповідності до Рішення № 22-рп/2008 Конституційного Суду України, яке було прийняте 09.10.2008р., яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) постанову Кабінету Міністрів України «Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти»від 28.03.2008р. № 274, якою затверджено Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у п.1 ст.13 цього Закону. У разі, якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) вони оголошуються нечинними і втрачають свою чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затверджене постановою від 28.03.2008р. № 274, втратило чинність ще 09.10.2008, а тому як на момент проведення перевірки процедури закупівлі вагономийного обладнання для моторвагонного депо ст. Фастів, так і на момент пред'явлення залізниці вимоги від 16.12.2011 № 26-13-14-14/13846 не могло бути застосовано КРУ у м. Києві.

В свою чергу, КРУ у м. Києві під час проведення перевірки процедури закупівлі вагономийного комплексу повинне було враховувати той факт, що норми постанови КМУ від 28.03.2008 № 274, якою було затверджено Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, не могло бути підставою для пред'явлення оскаржуваної вимоги 16.12.2011 № 26-13-14-14/13846.

З аналізу вищезазначених норм закону, Суд приходить до висновку, що Відповідачем при винесені вимоги 16.12.2011 р. № 26-13-14-14/13846 про стягнення із винних осіб Позивача збитків на суму 2 197 748,60 грн. помилково було зроблено посилання на Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затверджене постановою від 28.03.2008р. № 274.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині притягнення до відповідальності посадових осіб, виданих у допущених порушеннях та стягнення із них «завданих залізниці збитків»на загальну суму 2 197 748,60 грн. підлягають задоволенню в частині скасування п. 4 вимоги КРУ у м. Києві від 16.12.2011 №26-13-14-14/13846.

Аналогічна позиція викладене в Ухвалі ВАСУ від 12.05.2011р. у справі № К-29538/10 та в Ухвалі ВАСУ від 16.06.2011 у справі № К-29536/10.

Таким чином, визначивши за результатами відкритих торгів найбільш вигідну пропозицію Позивачем було укладено з ТОВ «Клін Тек» договір купівлі-продажу від 30.05.2008 р. № ПЗ/РПЧ-081646/НЮ на загальну суму 9 670 972,80 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 30 Закону України "Про здійснення державних закупівель" №2289, замовник має право визнати торги такими, що не відбулися, у разі, якщо ціна найбільш вигідної пропозиції перевищує суму, передбачену замовником для фінансування закупівлі.

В частині, що стосується визначення КРУ у м. Києві розміру шкоди пов'язаної із порушенням процедури державних закупівель вагономийного комплексу, суд зазначає наступне.

Контрольно-ревізійна служба України діє на підставі Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу України».

Згідно ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: 1) перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); 2) безперешкодного доступу при проведенні ревізій на склади, у сховища, виробничі та інші приміщення, що належать підконтрольним установам, для їх обстеження і з'ясування питань, пов'язаних з ревізією; призупиняти бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами у випадках, передбачених законом; 3) залучати на договірних засадах кваліфікованих фахівців відповідних міністерств, державних комітетів, інших органів державної виконавчої влади, державних фондів, підприємств, установ і організацій для проведення контрольних обмірів будівельних, монтажних, ремонтних та інших робіт, контрольних запусків сировини і матеріалів у виробництво, контрольних аналізів сировини, матеріалів і готової продукції, інших перевірок з оплатою за рахунок спеціально передбачених на цю мету коштів; 4) вимагати від керівників підконтрольних установ, що ревізуються, проведення інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і розрахунків, у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій - звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій, а до ухвалення відповідного рішення судом - у присутності понятих та представників зазначених підприємств, установ і організацій, щодо яких проводиться ревізія, опечатувати каси, касові приміщення, склади та архіви на термін не більше 24 годин з моменту такого опечатування, зазначеного в протоколі. Порядок опечатування кас, касових приміщень, складів та архівів встановлюється Кабінетом Міністрів України; при проведенні ревізій вилучати у підприємств, установ і організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про зловживання, а на підставі рішення суду - вилучати до закінчення ревізії оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів із складенням опису, який скріплюється підписами представника органу державної контрольно-ревізійної служби та керівника відповідного підприємства, відповідної установи, організації, та залишенням копій таких документів таким підприємствам, установам, організаціям; 5) одержувати від Національного банку України та його установ, банків та інших кредитних установ необхідні відомості, копії документів, довідки про банківські операції та залишки коштів на рахунках об'єктів, що ревізуються, а від інших підприємств і організацій, в тому числі недержавних форм власності, - довідки і копії документів про операції та розрахунки з підприємствами, установами, організаціями, що ревізуються. Одержання від банків інформації, що становить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність"; 6) одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що ревізуються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході ревізій; 7) пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; 8) у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; 9) накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ адміністративні стягнення; 10) звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. 11) входити з поданням до Міністерства юстиції України про припинення державного фінансування статутної діяльності політичної партії, якщо в ході проведення ревізії фінансової діяльності такої політичної партії буде виявлено факти, які свідчать про те, що кошти, виділені з Державного бюджету України на фінансування її статутної діяльності, були використані на фінансування участі цієї політичної партії у виборах до органів державної влади чи місцевого самоврядування або на цілі, не пов'язані із здійсненням статутної діяльності. 12) проводити у суб'єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічні звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи;

З аналізу вищезазначеної норми основного Закону України, який визначає статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, вбачається, повноваження щодо визначення розміру шкоди за виявленими в ході перевірок порушеннями відсутні.

У відповідності до ст. 2 вищезазначеного Закону України результати перевірки державних закупівель викладаються в акті.

Таким чином, КРУ у м. Києві, оформляючи Акт ревізії від 31.10.2011 № 13-30/1713 безпідставно внесло до нього висновок щодо понесення залізницею збитків у розмірі 2 197 748,60 грн. у зв'язку із порушення процедури державних закупівель, а також незаконно вдалося до визначення розміру такої шкоди, яку, за оцінкою перевіряючого органу необхідно відшкодувати даному підприємству винними особами.

Судом встановлено, що з метою порівняльного аналізу закупівельних цін на придбання вагономийного обладнання Відповідачем було направлено запит від 07.10.2011 № 26-13-14/11217 до ДП «Укрпромзовнішекспертиза».

ДП «Укрпромзовнішекспертиза»надіслало до КРУ у м. Києві лист від 02.11.2011 № 3141, у якому частково надано інформацію про середній розрахунковий рівень цін на окремі складові частини до вагономийного комплексу станом на 13.15.2008.

Неповнота наданої ДП «Укрпромзовнішекспертиза»інформації про «середній розрахунковий рівень цін на окремі складові частини до вагономийного комплексу»підтверджена безпосередньо самим КРУ у м. Києві у Акті перевірки від 31.10.2011

№ 13-30/1713.

Як вбачається з Договору від 30.05.2008 р. № ПЗ/РПЧ-081646/НЮ Позивачем було придбано технологічне обладнання для автоматизованого мийного комплексу мотор-вагонного депо Фастів, виробник товару: Christ AG»(Німеччина).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін висновки ДП «Укрпромзовнішекспертиза», як експертної організації, носять виключно інформаційний (консультаційний) характер і не можуть бути визначальними у сфері контролю за здійсненням державних закупівель, гарантії достовірності зазначеної даним підприємством інформації відсутні.

Аналогічного висновку дотримується також Державна митна служба України, що зазначено у Листі від 17.01.2009 № 16/2-2/2356 «Щодо спеціалізованих експертних організацій, які мають право надавати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів».

Крім того, Позивач зазначає, що з офіційного сайту ДП «Укрпромзовнішекспертиза», дане підприємство виконує маркетингові дослідження ринків широкого спектру товарів та послуг на конкретні замовлення із приватного сектору, дане підприємство також здійснює консультування державних органів та організацій. Особливого статусу експертної установи для визначення ціни товарів та послуг ДП «Укрпромзовнішекспертиза»у сфері державних закупівель не має.

КРУ у м. Києві не мало законних підстав порівнювати запропоновані ціни ДП «Укрпромзовнішекспертиза»на вагономийне обладнання з ціною, яка зазначена у тендерній пропозиції переможця торгів ТОВ «Клін Тек», а головне -визначати розмір шкоди, нібито завданої залізниці шляхом укладення даного договору на закупівлю за ціною, що перевищує орієнтовну ціну, вказану ДП «Укрпромзовнішекспертиза».

Крім того, суд бере до уваги, що на даний час законодавчо не врегульовано питання розрахунку збитків при порушенні процедури закупівель, а також не уповноважено жодний орган, який міг би здійснювати подібного роду оцінку.

Отже, розрахунки ДП "Укрпромзовнішекспертиза"щодо середнього розрахункового рівня цін, не можуть бути підставою для розрахунку збитків.

Відповідно до частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно частини 1 статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За визначеннями пункту 1.3 Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53, матеріальна шкода (збитки) - втрата активів чи недоотримання належних доходів об'єктом контролю та/або державою, що сталися внаслідок порушення законодавства об'єктом контролю шляхом дій або бездіяльності його посадових (службових) осіб; втрата активів - безповоротне зменшення активів через: перерахування (сплату) коштів; відчуження, недостачу, знищення (псування) чи придбання неліквідного (зіпсованого) майна; втрату боржника у зобов'язанні; зменшення частки державної (комунальної) власності у статутному фонді господарського товариства; розмір матеріальної шкоди (збитків) - вартість втрачених активів або недоотриманих доходів, яка визначається за даними бухгалтерського обліку і фінансової звітності об'єкта контролю або експертною оцінкою та іншими визначеними законодавством способами.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що факт завдання збитків матиме місце лише у випадку здійснення однією стороною зобов'язання витрат, втрата або пошкодження її майна, а також не одержання нею доходів внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідачем не надано належних доказів факту понесення Позивачем збитків а відтак вимога Відповідача щодо відшкодування збитків є безпідставною.

Пунктом 4 вимоги Відповідач вимагає вирішити питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності згідно з чинним законодавством.

Оскільки судом встановлено, що фату спричинення Позивачу шкоди не було, а відтак не має правових підстав для притягнення осіб до відповідальності, позовні вимоги, щодо скасування пункту 4 вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасування п.2 та п. 4 вимоги КРУ у м. Києві від 16.12.2011 №26-13-14-14/13846 про притягнення до відповідальності посадових осіб, виданих у допущених порушеннях та стягнення із них «завданих залізниці збитків»на загальну суму 2 197 748,60 грн.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук