Справа № 2а/0270/93/12
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

30 березня 2012 р. Справа № 2а/0270/93/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Комара Павла Анатолійовича,

Суддів: Свентуха Віталія Михайловича

ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: Колос Мирослави Сергіївни

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача 1: ОСОБА_3

представника відповідача 2: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_4 голови Центральної виборчої комісії України, Центральної виборчої комісії України

про: зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 голови Центральної виборчої комісії України, Центральної виборчої комісії України про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушення приписів трудового законодавства відповідачами не було вчинено достатніх заходів для належного оформлення його трудової книжки та проведення розрахунків при звільненні.

В ході судового засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення адміністративного позову, обґрунтовуючи свої заперечення відсутністю в рішеннях, діях чи бездіяльності відповідачів ознак неправомірності та відсутністю обов'язку відповідачів здійснювати розрахунки з позивачем.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Позивач оскаржує, на його думку, протиправну бездіяльність Голови Центральної виборчої комісії (який одночасно є членом Комісії), Центральної виборчої комісії, що стосується проходження позивачем публічної служби під час виборчого процесу з виборів Президента України 2010 року.

Судом встановлено, що 27 листопада 2009 року Центральною виборчою комісією прийнята постанова №381 "Про утворення окружних виборчих комісій територіальних виборчих округів з виборів Президента України 17 січня 2010 року".

Згідно додатку № 2 до постанови Центральної виборчої комісії №381 від 27 листопада 2009 року затверджено склад окружних виборчих комісій з виборів Президента України 2010 року, зокрема окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11.

До складу окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 включено ОСОБА_2 на посаду секретаря цієї комісії.

Постановою окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 від 29 листопада 2009 року № 2 визначено, що секретар комісії буде працювати на платній основі.

Про включення ОСОБА_2 на посаду секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11, було внесено відповідний запис в його трудову книжку на підставі постанови Центральної виборчої комісії №381 від 27 листопада 2009 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 27.11.2009 р. прийнятий на посаду секретаря ОВК ТВО №11.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України "Про вибори Президента України" статус члена окружної та дільничної виборчих комісій визначається цим Законом. Таким чином, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про вибори Президента України".

Відповідно до п.2 ч.4 ст.30 Закону України "Про вибори Президента України" повноваження члена окружної, дільничної виборчої комісії припиняються достроково виборчою комісією, яка її утворила, зокрема, у зв'язку з його відкликанням відповідним кандидатом на пост Президента України.

Відповідно до ч.5 ст.30 Закону України "Про вибори Президента України" при виникненні обставин, передбачених пунктами 1, 3, 6, 7, 9-12 частини четвертої цієї статті, повноваження члена комісії припиняються з моменту виникнення або виявлення таких обставин, а обставин, передбачених пунктами 2, 4, 5, 8 частини четвертої цієї статті, - з моменту прийняття рішення про припинення повноважень члена комісії.

Судом встановлено, що 22 грудня 2009 року Центральною виборчою комісією прийнята постанова №532 "Про зміни в складі окружних виборчих комісій територіальних виборчих округів з виборів Президента України 17 січня 2010 року".

Згідно з додатком № 1 до постанови Центральної виборчої комісії №532 від 22 грудня 2009 року повноваження секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 ОСОБА_2 достроково припинено, у зв'язку із відкликанням кандидатом на пост Президента України.

Про дострокове припинення повноважень ОСОБА_2 на посаді секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 внесено відповідний запис в трудову книжку на підставі постанови Центральної виборчої комісії №532 від 22 грудня 2009 року та зазначено - 22.12.2009 р. звільнений з посади секретаря ОВК ТВО №11.

В позовній заяві та в ході судового засідання позивач вказав, що неналежне оформлення трудової книжки порушує його трудові права та перешкоджає подальшому працевлаштуванню, оскільки в трудовій книжці не внесено запису про причину та підстави його звільнення.

Суд критично оцінює дану позицію позивача, оскільки запис в трудову книжку про звільнення ОСОБА_2 з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11, внесено на підставі постанови Центральної виборчої комісії №532 від 27 грудня 2009 року. В п.1 додатку 1 вказаної постанови зазначено, що повноваження секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 ОСОБА_2 - від кандидата на пост Президента України ОСОБА_5 припиняються у зв'язку із відкликанням кандидатом на пост Президента України.

Відповідно до положень КЗпП України підставами припинення трудового договору визначено:

1) угода сторін;

2) закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу;

4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу;

5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;

6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;

7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи;

8) підстави, передбачені контрактом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вказував на необхідність зазначення в трудовій книжці запису щодо звільнення за його заявою. Однак, в ході розгляду справи не встановлено та не підтверджено відповідними доказами факт подання заяв ОСОБА_2 про звільнення.

В постанові ЦВК № 532 зазначено про припинення повноважень ОСОБА_2 з підстав відкликання кандидатом на пост Президента України.

Вказана обставина не визначена положеннями КЗпП України, як окрема підстава припинення трудового договору. Проте, припинення повноважень, а відтак трудового договору у такий спосіб узгоджується із положеннями Закону України "Про вибори Президента України". В трудовій книжці при цьому зазначено як підставу, причину Постанову ЦВК № 532.

Таким чином, вимоги позивача щодо внесення ОСОБА_4 запису в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 є необґрунтованими.

В позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути з голови ЦВК ОСОБА_4 середньомісячний заробіток за затримку видачі належно оформленої трудової книжки.

Визначаючись щодо заявленої вимоги, суд виходить з того, що вона є похідною від вимоги про зобов'язання голови ЦВК ОСОБА_4 внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11. Стягнення коштів за затримку видачі належно оформленої трудової книжки залежить від того чи буде задоволено першу вимогу та встановлено обов'язок відповідача вчинити вказані дії.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що в березні 2010 року позивач отримав оформлену трудову книжку, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 лютого 2010 року в цивільній справі № 2-1356/10.

З урахуванням висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення немайнової вимоги позивача щодо зобов'язання ОСОБА_4 внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11, похідна від неї майнова вимога про стягнення з ОСОБА_4 середньомісячного заробітку за затримку видачі належно оформленої трудової книжки задоволенню не підлягає.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення голови ЦВК ОСОБА_4 кошти, в якості повного розрахунку при звільненні за період з 12.02.2010 р. по 12.02.2012 р.

Судом встановлено, що позивач з 27.11.2009 року по 22.12.2009 року працював на посаді секретаря ОВК ТВО №11 та при звільненні із ОСОБА_2 не було проведено розрахунку в повні мірі, а тому ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 лютого 2010 року в цивільній справі № 2-1356/10 позовні вимоги ОСОБА_2 до окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 задоволено частково. Стягнуто з окружної виборчої комісії на користь позивача 792 грн. заробітної плати та 1732 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 11 серпня 2010 року в цивільній справі № 2-1356/10 замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 лютого 2010 року з окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 на Центральну виборчу комісію.

Судом встановлено, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 4 березня 2011 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11 на користь ОСОБА_2 заробітної плати у сумі 792 гривні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки у сумі 1732 гривні 50 копійок надійшла до Центральної виборчої комісії 17 березня 2011 року. Центральною виборчою комісією після отримання реквізитів рахунку стягувача добровільно виконано рішення суду щодо перерахування грошових коштів ОСОБА_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Згідно із постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 15 березня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1356/2010, виданого 7 липня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці закінчено.

Крім того, судом встановлено, що позивач працював на посаді секретаря ОВК ТВО №11 з 27.11.2009 року по 22.12.2009 року, а в період з 12.02.2010 р. по 12.02.2012 р. не вступав у трудові правовідносини із відповідачами, що свідчить про неможливість заявлення вимоги про проведення розрахунку при звільненні за період з 12.02.2010 р. по 12.02.2012 р.

З огляду на вищезазначені обставини, розрахунок при звільнення із ОСОБА_2 проведено в повному обсязі, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Також, суд відмічає, що відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачами доведено правомірність оскаржуваних дій, відтак, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255,257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя: Комар Павло Анатолійович

Судді Свентух Віталій Михайлович

ОСОБА_1