Справа № 2а-7790/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2011 року № 2а-7790/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправними дій, скасування акту від 13.12.2010 року, скасування постанови від 20.01.2011 року
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної виконавчої служби про (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо: непризначення рецензування експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, 47-Б, власником якої є Позивач, згідно поданого Позивачем заперечення на експертну оцінку від 24.05.2011р., як того вимагає ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження"; призначити повторну експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0680 га, що розташована за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Мічуріна, 47-Б, з урахуванням існуючих ринкових цін на тотожну земельну ділянку, проведення якої доручити експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; припинити торги по реалізації арештованого майна, а саме: Лот №1 земельна ділянка за адресою м. Київ, вул. Мічуріна, 47-Б загальною площею 0,068 га, що належить на праві власності ОСОБА_1

Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що державний виконавець почав стягнення на майно Позивача не переконавшись в наявності достатніх грошових коштів у Позивача для задоволення вимог стягувача, чим допустив порушення приписів ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач до суду не зявився, заперечень проти позовних вимог не надав, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

В матеріалах справи містяться докази отримання Відповідачем повісток про виклик до суду, а саме штемпель Відповідача від 16.06.2011 р. про отримання повістки на 22.06.2011 р., штемпель Відповідача від 23.06.2011 р. про отримання Ухвали суду від 22.06.2011 р.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що судом не було повідомлено Відповідача про розгляд справи та просить залишити без розгляду позовну заяву в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 26.10.2010р. головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження і на підставі виконавчого листа №2-2129 від 01.06.2010р. виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Дочірній банк Сбербанк Росії" заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 259 094,61 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 9 696 758,50 грн..

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 20.01.2011р. призначено експерта, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_3.

Позивачем 17.05.2011р. отримано лист вих. №309/2 від 05.04.2011р. від головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, яким було направлено для ознайомлення копію висновку експертної оцінки майна земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Києва, вул. Мічуріна, 47-Б.

Не погоджуючись з висновком експертизи, Позивачем 24.05.2011 р. було подано до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві лист відповідь з проханням провести повторну експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Києва, вул. Мічуріна, 47-Б, з урахуванням існуючих ринкових цін на тотожну земельну ділянку, проведення якої доручити експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Дослідивши матеріали справи повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У відповідності до ст.11 вищезазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Судом було викликано представника Відповідача та зобовязано останнього надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію виконавчої справи, проте Відповідачем було проігноровано вимоги суду.

Позивач оскаржує дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо: непризначення рецензування експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, 47-Б, власником якої є Позивач, згідно поданого Позивачем заперечення на експертну оцінку від 24.05.2011р., як того вимагає ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 58 Закону України Про виконавче провадження, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Враховуючи, що Позивачем подано Відповідачу лист відповідь від 24.05.2011 р. з проханням провести повторну експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, 47-Б, проте Відповідач не надав суду жодних доказів про будь-яке реагування на даний лист.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів Суду правомірності своїх дій.

В даній частині позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.

В частині щодо призначення повторної експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0680 га, що розташована за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Мічуріна, 47-Б, з урахуванням існуючих ринкових цін на тотожну земельну ділянку, проведення якої доручити експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; припинити торги по реалізації арештованого майна, а саме: Лот №1 земельна ділянка за адресою м. Київ, вул. Мічуріна, 47-Б загальною площею 0,068 га, що належить на праві власності ОСОБА_1

Дана вимога підлягає частковому задоволенню, а саме зобовязати відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві розглянути лист відповідь від 24.05.2011 р. з проханням провести повторну експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Києва, вул. Мічуріна, 47-Б.

В частині щодо проведення повторної грошової оцінки земельної ділянки зупинити виконавче провадження №22187048.

Суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В даній частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 в частині щодо не надання відповіді на лист відповідь ОСОБА_1 від 23.05.2011 р.

3. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві розглянути лист відповідь ОСОБА_1 від 23.05.2011 р. з проханням провести повторну експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,068 га, що знаходиться за адресою: м. Києва, вул. Мічуріна, 47-Б

4. В іншій частині відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення. Дана скарга подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук