Справа № 182/5502/16-а
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/5502/16-а
Провадження № 2-а/0182/183/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.10.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г. розглянувши одноособово у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання поновити виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління ПФУ та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати раніше призначеної їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 вересня 2016 року, а також зобовязати відповідача відновити з 1 вересня 2016 року виплату їй раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 08.07.2014 року вона перебуває на обліку в Нікопольському обєднаному управлінні ПФУ , а з 31.07.2015 року отримує пенсію по інвалідності, призначену з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 1 вересня 2016 року виплата їй пенсії була припинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки вона працює на державній службі. При цьому вказавши, що за період з 01.08.2015 року по 31.08.2016 року утворилась переплата пенсії в загальному розмірі 13686 грн. У звязку з цим, вона звернулася до відповідача з заявою від 21.09.2016 року про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, виплата якої була припинена з 1 вересня 2016 року. Проте відповідач не відновлює виплату їй пенсії. Вважає, що бездіяльність відповідача щодо виплати раніше призначеної їй пенсії грубо порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. 46 Конституції України. ( а.с. 2-4)

Представник відповідача управління ПФУ подала заперечення проти позову та просила суд відмовити позивачу, оскільки з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213. Відповідно до цього Закону тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовими особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються . Законом України № 911 від 24.12.2015 року „Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України внесені зміни до статті 47 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування - тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Позивач продовжує працювати на посаді судового розпорядника Нікопольського міськрайонного сулу та є державним службовцем, а тому відсутні підстави для виплати їй пенсії по інвалідності. З 1 вересня 2016 року із зазначених підстав позивачу була припинена виплата пенсії. За таких обставин, вважає, що в управління ПФУ відсутні підстави для поновлення виплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 вересня 2016 року.( а.с. 18-19)

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( а.с.12-14).

ОСОБА_1 працює судовим розпорядником в Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, тобто на державній службі ( а.с. 7-11).

Встановлено, що з 1 вересня 2016 року відповідачем відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII та закону України № 911-VIII від 24.12.2016 року„Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України було призупинено виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про поновлення виплати їй пенсії, проте, Нікопольське обєднане управління ПФУ відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати їй пенсії з 01.09.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», про що повідомило позивача листом від 21.09.2016 року (а.с. 14).

Як вбачається з вищевказаного листа відповідача, Нікопольське обєднане управління ПФУ відмовило позивачу в поновленні виплати пенсії, оскільки вона продовжує працювати на посаді державного службовця.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до закону України «Про державну службу».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Законів України «Про державну службу» , пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» у звязку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене перешкоди для виплати ОСОБА_1 раніше призначеної їй пенсії відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 24.05.2016 по справі №333/6710/15-а ( № 21-948а16).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» принципами загальнообовязкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальність субєктів системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обовязків.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Згідно до ст. 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року зазначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 14 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим. 4.Х1.1950) (Європейська конвенція про захист прав і основних свобод людини) (далі Конвенція), передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або інших обставин.

Статття 1 Першого протоколу (Париж, 20.111.1952) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з 01.09.2016 року виплата пенсії, призначеної позивачу ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у звязку з відсутністю підстав для її невиплати.

За таких обставин, слід зобовязати відповідача відновити з 01.09.2016 року виплату ОСОБА_1 пенсії, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплатити заборгованість, що утворилась з 01.09.2016 року.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Враховуючи зазначене, понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1) слід стягнути з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 19, 21, 46, 64, 68 Конституції України, ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII , Законом України № 911-VIII від 24.12.2015 року „Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України , ст. ст. 2, 11, 71, 94, 158-163, 183-2 КАС України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 1 вересня 2016 року.

Зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити з 1 вересня 2016 року виплату ОСОБА_1 пенсії, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплатити заборгованість , що утворилась з 01.09.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2