Справа № 2а-9367/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2011 року № 2а-9367/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б. , суддів Аблова Є.В. Амельохіна В.В. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України
до Державної виконавчої служби України
провизнання дії пролтиправними,скасування постанови від 16.03.2011 року ВП№18673256

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України (надалі по тексту Мінприроди) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.03.2011 ВП №18673256, відповідно до якої виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення суду; скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.03.2011 ВП №18673256.

Позовні вимоги ґрунтувались на тому, що державним виконавцем підчас винесення Постанови від 16.03.2011 р. було допущено помилку в посиланні на п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, було зазначено в звязку з виконання рішення суду, проте потрібно було зазначити у звязку з скасуванням рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист. Крім того, в Постанові від 16.03.2011 р. було стягнено з Позивача виконавчий збір за невиконання в добровільному порядку постанови про відкриття провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2011 р. було замінено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на належного Відповідача - Державну виконавчу службу України.

Представником Відповідача надано суду копію виконавчої справи, заперечень проти позовних вимог не надав.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечень проти позову до суду не надавав.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2009 р. у справі №2а-6230/09/1770 за позовом ТОВ «Гранида-С»до Мінприроди про зобовязання вчинити певні дії задоволено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням Мінприроди було подано апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2010 апеляційну скаргу Мінприроди залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2009 р. без змін.

Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №2а-6230/09/1770 на виконання Постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2009 р.

ТОВ «Гранида-С»було подано заяву від 31.03.3010 р. №30 до Відповідача про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.04.2010 р. відкрито виконавче провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішеннями Мінприроди було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець прийняла до виконання виконавчий документ, який відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.09.2010 р. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.10.2009 р. у справі №2а-6230/09/1770 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2010 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2010 р. позовну заяву ТОВ «Гранида-С»залишено без розгляду в звязку з відкликанням позовної заяви ТОВ «Гранида-С».

Як вбачається з матеріалів виконавчої справи Мінприроди 25.01.2011 р. №1532/07/10-11 направлено на адресу Міністерства юстиції України Департаменту Державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішення лист-повідомлення про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Гранида-С»в звязку з відкликанням позовної заяви, додаток Ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 03.12.2010 р.

Судом встановлено, що Головним державним виконавцем Хомишином Ю.Б. винесено Постанову від 16.03.2011р. про закриття провадження у справі у відповідності до п. 8 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

З аналізу вищезазначених норм закону, суд приходить до висновку, що Головним державним виконавцем Хомишином Ю.Б. при винесені Постанови від 16.03.2011р. про закриття провадження у справі було помилково зроблено посилання на п. 8 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

В цілому погоджуючись з обґрунтованістю в частині, щодо скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.03.2011 ВП №18673256, відповідно до якої виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням вимоги рішення суду, суд вважає за необхідне їх уточнити при прийнятті рішення по справі, користуючись правом, наданим йому ч. 2 ст. 11 КАС України виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

А саме, суд вважає, що Постанова від 16.03.2011р. про закриття провадження у справі була винесена правомірно, проте потребує уточнення, а саме, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню).

В даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В частині скасування Постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.03.2011 ВП №18673256 суд зазначає наступне.

У звязку з тим, що рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано, а провадження у виконавчій справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», то підстав для винесення Постанови відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.03.2011 ВП № 18673256 у відповідача не було.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що державним виконавцем при винесенні Постанови від 16.03.2011 ВП №18673256 про стягнення з Міністерства охорони навколишнього природного середовища України у звязку з невиконанням у добровільному порядку Постанови про відкриття виконавчого провадження не було дотримано всіх вимог законодавства, а саме, не було враховано скасування рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.03.2011 ВП №18673256, відповідно до якої виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення суду

3. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.03.2011 ВП №18673256.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення. Дана скарга подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Головуючий Суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

ОСОБА_1