Справа № 812/1233/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1233/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача - Лобко М.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 21.04.2016 ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області було прийнято рішення № 000013/12-14-40/НОМЕР_1 (далі рішення) про застосування фінансових санкцій, яким до відповідача застосовано суму фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн., відповідно до ст. 17 Закону № 481. Згідно даних витягу з інтегрованої картки відповідача щодо адміністративних штрафів та інших санкцій за період з 25.05.2016 по 31.07.2016 було частково погашено вказане рішення на суму 1600.00 грн., з чого виходить, що залишок непогашеної суми складає 15400,00 грн.

Відповідачем не було оскаржено вказане рішення, яке вважається узгодженим. З метою стягнення боргу ДПІ у м. Сєвєродонецьку на підставі ст. 59 ПК України було виставлено податкову вимогу форми „Ф" № 232-17 від 31.05.2016. Незважаючи на вжиті заходи, борг відповідача залишається несплаченим.

Позивач просить суд стягнути кошти з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з рахунків у банках, обслуговуючих боржника на користь державного бюджету (р/р № 0080 код платежу 21081100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909) за штрафними санкціями в сумі 15400,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути кошти з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з рахунків у банках, обслуговуючих боржника на користь державного бюджету (р/р № 0080 код платежу 21081100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909) за штрафними санкціями в сумі 15 200,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець Сєвєродонецьким міським управлінням юстиції 25.10.2010 (25.05.2016 позивач припинила підприємницьку діяльність) та перебувала на обліку в державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (основне місце обліку) (а.с.15-22).

06.04.2016 позивачем здійснено перевірку щодо дотримання ФОП ОСОБА_2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19.12.1995 р. № 481/95-ВР та інших законодавчих актів що регулюють виробництво і обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За результатами проведеної перевірки позивачем складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковим до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 29/12-32-40-01//40 від 06.04.2016, відповідно до якого встановлено факт порушення відповідачем ст. 15 Закону № 481 (а.с.8-10).

06.04.2016 відповідачем надано пояснення, відповідно до яких відповідачем підтверджено відсутність ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (а.с.11).

21.04.2016 позивачем прийнято рішення № 000013/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, відповідно до якого до відповідача застосовано суму фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн., яке отримане відповідачем власноруч 25.04.2016 (а.с.12,13).

Згідно даних витягу з інтегрованої картки відповідача щодо адміністративних штрафів та інших санкцій за період з 25.05.2016 по 31.07.2016 відповідачем частково погашено суму штрафних санкцій у розмірі 1800,00 грн. Залишок непогашеної суми штрафної санкції складає 15 200,00 грн. (а.с.36).

Відповідачем рішення № 000013/12-14-40/НОМЕР_1 від 21.04.2016 про застосування фінансових санкцій не оскаржувалось, що не заперечується сторонами по справі.

З метою стягнення боргу ДПІ у м. Сєвєродонецьку на підставі ст. 59 ПК України було виставлено податкову вимогу форми „Ф" № 232-17 від 31.05.2016, яка отримано відповідачем 08.06.2016 (а.с.14).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною четвертою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно частини п'ятої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790.

Пунктами 10 та 11 Порядку №790 передбачено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення про застосування фінансових санкцій від 21 квітня 2016 року відповідачем отримано 25.04.2016 та не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі.

В силу ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

У частинах 3, 4 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 кошти з рахунків у банках, обслуговуючих боржника на користь державного бюджету (р/р № 0080 код платежу 21081100, банк ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909) за штрафними санкціями в сумі 15200,00 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова в повному обсязі складена та підписана 31 жовтня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова