Справа № 820/501/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"17" жовтня 2016 р. № 820/501/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАММОН"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, департаменту реєстрації Харківської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи - Державна казначейська служба України, Державна фіскальна служба України
про скасування рішень та записів, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про розірвання договору № 270320151 від 14.04.2015 року.

Скасувати Рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість TOB Скаммон () та поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість TOB Скаммон (індивідуальний податковий номер 99) .

Скасувати запис реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відсутність за місцезнаходженням TOB Скаммон ().

Зобовязати Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради, відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість TOB Скаммон () в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи TOB Скаммон (індивідуальний податковий номер 99) з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 7757746,66 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи TOB Скаммон ().

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи TOB Скаммон () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 7757746,66 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме:

- № 30030 на суму 1 211 103,00 грн., в т. ч ПДВ 201 850,50 грн.,

- № 30077 на суму 1 202 771,40 грн., в т. ч ПДВ 200 461,90 грн.,

- № 30019 на суму 332 117,89 грн., в т. ч ПДВ 55 352,98 грн.,

- № 1081 на суму 1 400 870,00 грн., в т. ч ПДВ 233 478,33 грн.,

- № 3071030 на суму 421 201,08 грн., в т. ч ПДВ 70 200,18 грн.,

- № 300036 на суму 2 736 986,00 грн., в т. ч ПДВ 456 164,33 грн.,

- № 295 на суму 994 791,00 грн., в т. ч ПДВ 165 798,50 грн.,

- № 30102 на суму 2 306 777,69 грн., в т. ч ПДВ 384 462,95 грн.,

- № 1687 на суму 1 804 845,00 грн., в т. ч ПДВ 300 807,50 грн.,

- № 30036 на суму 345 664,19 грн., в т. ч ПДВ 57 610,70 грн.,

- № 22 на суму 409 209,88 грн., в т. ч ПДВ 68 201,65 грн.,

- № 30055 на суму 768 998,96 грн., в т. ч ПДВ 128 166,49 грн.,

- № 1344 на суму 1 061 807,64 грн., в т. ч ПДВ 176 967,94 грн.,

- № 1550023 на суму 1 105 369,00 грн., в т. ч ПДВ 184 228,17 грн.,

- № 683 на суму 565 963,00 грн., в т. ч ПДВ 94 327,17 грн.,

- № 4276 на суму 1 432 691,03 грн., в т. ч ПДВ 238 781,84 грн.,

- № 30037 на суму 620 101,82 грн., в т. ч ПДВ 103 350,30 грн.,

- № 164 на суму 824 091,00 грн., в т. ч ПДВ 137 348,50 грн.,

- № 30061 на суму 1 216 540,00 грн., в т. ч ПДВ 202 756,67 грн.,

- № 5 на суму 1 548 518,06 грн., в т. ч ПДВ 258 086,34 грн.,

- № 30064 на суму 1 710 615,13 грн., в т. ч ПДВ 285 102,52 грн.,

- № 30123 на суму 2 666 966,93 грн., в т. ч ПДВ 444 494,49 грн.,

- № 30029 на суму 992 572,00 грн., в т. ч ПДВ 165 428,67 грн.,

- № 30042 на суму 962 171,00 грн., в т. ч ПДВ 160 361,83 грн.,

- № 30024 на суму 559 629,00 грн., в т. ч ПДВ 93 271,50 грн.,

- № 30021 на суму 260 158,64 грн., в т. ч ПДВ 43 359,77 грн.,

- № 899 на суму 684 943,45 грн., в т. ч ПДВ 114 157,24 грн.,

- № 30060 на суму 146 909,03 грн., в т. ч ПДВ 24 484,84 грн.,

- № 30061 на суму 502 554,11 грн., в т. ч ПДВ 83 759,02 грн.,

- № 910 на суму 1 337 793,95 грн., в т. ч ПДВ 222 965,66 грн.,

- № 562 на суму 321 933,00 грн., в т. ч ПДВ 53 655,49 грн.,

- № 30075 на суму 471 380,59 грн., в т. ч ПДВ 78 563,43 грн.,

- № 502 на суму 1 009 136,95 грн., в т. ч ПДВ 168 189,49 грн.,

- № 299 на суму 358 625,48 грн., в т. ч ПДВ 59 770,91 грн.,

- № 952 на суму 2 133 548,00 грн., в т. ч ПДВ 355 591,33 грн.,

- № 30023 на суму 589 859,17 грн., в т. ч ПДВ 98 309,86 грн.,

- № 296 на суму 466 374,92 грн., в т. ч ПДВ 77 729,15 грн.,

- № 30110 на суму 1 264 583,89 грн., в т. ч ПДВ 210 763,98 грн.,

- № 30108 на суму 947 344,98 грн., в т. ч ПДВ 157 890,83 грн.,

- № 30109 на суму 881 014,78 грн., в т. ч ПДВ 146 835,80 грн.,

- № 30081 на суму 301 602,45 грн., в т. ч ПДВ 50 267,08 грн.,

- № 30029 на суму 311 563,72 грн., в т. ч ПДВ 51 927,29 грн.,

- № 1075 на суму 419 998,00 грн., в т. ч ПДВ 69 999,67 грн.,

- № 9 на суму 1 081 514,04 грн., в т. ч ПДВ 180 252,34 грн.,

- № 1243 на суму 776 548,12 грн., в т. ч ПДВ 129 424,68 грн.,

- № 30048 на суму 1 583 839,06 грн., в т. ч ПДВ 263 973,18 грн.,

- № 30045 на суму 1 492 882,00 грн., в т. ч ПДВ 248 813,67 грн.,

Всього на суму 46546480,03 грн., в т. ч ПДВ 7757746,66 грн.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Державній казначейській службі України, відповідно до ст. 43 ПК України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків TOB Скаммон () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок № 7757), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7757746,66 грн.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняти та укласти наданий товариством з обмеженою відповідальністю Скаммон () договір про визнання електронних документів № 180520161 від 18.05.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані рішення та дії відповідачів прийняті та вчинені всупереч вимог діючого законодавства України, що порушує його права та інтереси і потребує судового захисту.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду клопотання в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких вказано, що при здійсненні заходів, визначених п.12.5 розділу 12 наказу МФУ від 09.12.2011 року № 1588 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, знаходження підприємства позивача за податковою адресою не встановлено, що призвело до порушення позивачем вимог пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПК України, п.6.4 р.6 Договору про визнання електронних документів. Анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість здійснено відповідно до пп. ж п.184.1 ст.184 ПК України через наявність у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Оскільки при вчиненні оскаржуваних рішень, дій податковий орган діяв у межах наданих повноважень, у спосіб визначений діючим законодавством, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідач, Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, адміністративний позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що підприємством не обґрунтовано яким саме чином податковим органом порушено його права, вимога про зарахування суми податкового кредиту на рахунок підприємства є передчасною, оскільки на момент розгляду справи позивач не є платником ПДВ; у податкового органу відсутні законодавчі та технічні підстави можливості/ підстави для поновлення позивача платником ПДВ з дати анулювання реєстрації.

Відповідач, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач, реєстраційна служба Головного управління юстиції м. Києва в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила

Представник, третьої особи ДФС України в судовому засіданні адміністративний позво не визнала, просила позовні вимоги залишити без задоволення.

Третя особи ДКС України в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Позивач 30.01.2015 року зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та взятий на відповідний податковий облік у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві з 31.01.2015 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 28.08.2015 року - а.с.14, т.1

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість № 348 від 18.02.2015 року (а.с.49, т.1) позивач зареєстрований в якості платника ПДВ.

14.04.2015 року між позивачем та ДПІ у шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві укладено договір про визнання електронних документів за № 140420151, предметом якого визначено визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу, відповідно до п. 1 р.1 зазначеного Договору. Зазначений Договір прийнято ДФС України, що підтверджується квитанцією №2. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, тобто з 14.04.2015 року.

08.07.2015 року податковим органом не прийнята податкова накладна № 1 від 01.07.2015 року з посиланням на п. «ґ» ст.201 ПК України місцезнаходження юридичної особи-продавця товарів/послуг, вказне в документі не відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

26.10.2015 року позивачем направлений до податкового органу договір про визнання електронних документів № 261020151, який відповідачем не прийнятий з посиланням на невідповідність місцезнаходження підприємства відомостям , зазначеним у ЄДР

З офіційного сайту ДФС встановлено, що 07.08.2015 року до ЄДР внесено запис 502801 про відсутність ТОВ Скаммон за місцезнаходженням, підставою анулювання вказано: за самостійним рішенням контролюючого органу.

Рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2015 року № 13/11 анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з підстав наявності у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (пп. «ж» п.184.1 ст.184 ПК України)- а.с.118, т.1

Перевіряючи оскаржувані рішення/дії відповідачів на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання приписів абз.2 п.49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 10.04.2008р. №233, укладено договір про визнання електронної звітності № 140420151 датований 14.04.2015 року. Відповідно до п.1 розділу 1 Договору, його предметом є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно квитанції №2 відповідачем прийнято вказаний договір про визнання електронних документів, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.15, т.1).

Вказаним договором передбачено умови його розірвання в односторонньому порядку. Так п.4 розділу 6 містить у собі посилання на те, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником нових посилених сертифікатів відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни місця реєстрації платника. Інших підстав для розірвання в односторонньому порядку приписи Договору не містять.

Судовим розглядом встановлено, що вказаний договір розірваний податком органом в односторонньому порядку, відповідно до р.6 п.4 Договору - зміна платником місця реєстрації.

Суд зазначає, що знаходження позивача за юридичною адресою: м. Київ, вул.. Тургенівська,8/14, прим.9 не змінювалося, що підтверджується договором суборенди нежилого приміщення № 300115.5028/20 від 30.01.2015 року , випискою з ЄДР від 02.02.2015 року- а.с.13-14,22-25, т.1

Позивач змінив своє місцезнаходження на адресу: 61020, м.Харків, вул.. Китаєнко,38, що підтверджується Статутом позивача, випискою з ЄДР від 28.08.2105 року, договором оренди № 21/08-06 від 21.08.2015 року та актом приймання-передачі до вказаного договору - а.с.14,26-27, т.1

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. У такому разі протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин такого неприйняття.

Із долучених до матеріалів справи документів судом встановлено, що позивач не змінював свого місцезнаходження до серпня 2015 року, місцезнаходження підприємства було м. Київ, вул. Тургенівська, 8/14, прим.9.

Пунктом 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 р., встановлено виключний перелік підстав для відмови в прийнятті реєстрації податкових накладних та розрахунку, а саме: причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1)наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/ або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту квитанції, при перевірці документу ДФС не встановлені будь-які передбачені п.9 Порядку №1246 від 29.12.2010 підстави для неприйняття для Реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2015 року, надісланої позивачем.

Із долучених до матеріалів справи документів, в т.ч. податкових декларацій з податку на додану вартість за березень-серпень 2015 року (а.с.28-44, т.1) встановлено, що вказані документи подані позивачем відповідно до умов договору від 14.04.2015 року №140420151 та прийняті податковим органом поданим, що підтверджується відповідними квитанціями. У вказаних податкових деклараціях податкова адреса позивача (р.06) зазначена як м. Київ, вул. Тургенівська,8/14, прим.9

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно в односторонньому порядку розірвано Договір про визнання електронної звітності № 140420151 датований 14.04.2015 року.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав та порядок анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено в ст. 184 ПК України. Так, відповідно до підпункту ж пункту 184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Порядок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15.05.2003 р. №755-VI .

Згідно п.3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" відомості вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Згідно розділу 3 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17.05.2010 року № 336 (далі по тексту - Положення № 336) щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

У разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції (п.3.2. Положення). У п. 4.5. цього Положення вбачається, що за встановленими адресами здійснюються виїзди та опитуються засновники і керівники платника податків (за згодою) щодо фактичного місцезнаходження платника податків та документів фінансово-господарської діяльності (заходи оформити поясненням або рапортом).

Приписами Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Мінфіну від 09.12.2011 р. № 1588 (далі по тексту - Порядок № 1588) визначено, що у рамках проведення заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Також п. 12.5. цього Порядку передбачено, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Матеріалами справи (а.с.113-117, т.1) підтверджено, що фахівцями податкового органу складалися відповідні довідки про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків та приймалися рішення про направлення державному реєстратору рішення про відсутність юридичної особи за місцем знаходження та повідомлення форми 18-ОП.

Проте суд звертає увагу на те, що згідно ч.14 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням вчиняються державним реєстратором на підставі форми 18-ОП у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В судове засідання відповідачами не надано доказів на підтвердження отримування позивачем від державного реєстратора повідомлення, щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки та ненадання останнього.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що запис реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відсутність за місцезнаходженням TOB Скаммон є таким, що підлягає скасуванню.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2015 року № 13/11 анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з підстав наявності у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (пп. «ж» п.184.1 ст.184 ПК України)

Порядок та випадки анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість закріплений в статті 184 Податкового Кодексу України, а безпосередньо процедура реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130 (далі - Положення).

Відповідно до Положення "Про реєстрацію платників податку на додану вартість" реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації у підпунктах б - з пункту 184.1 цієї статті може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно із п. 5.5 розд. 5 Положення "Про реєстрацію платників податку на додану вартість" контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтверджених документів (відомостей). Одним з таких відомостей, зокрема, є повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава - підпункт "ж" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу)

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ.

Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу. Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вважається днем прийняття такого рішення. У п.184.10 ст.184 Податкового кодексу України зазначається, що після прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, контролюючий орган зобовязаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Однак, такого рішення позивач не отримував і зворотне при судовому розгляді не встановлено.

Відповідно до п. 184.5 ст. 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Оскільки позивач дізнався про анулювання його, як платника податків, зі скриншоту, а відповідачем не надіслано позивачу жодних повідомлень, що дає суду підстави дійти висновку про недотримання в даному випадку процедури встановлення місцезнаходження, то суд вважає рішення про анулювання позивача як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу від 10.08.2015 р. за № 13/11 необґрунтованим та вчиненим з порушенням підстав та способу передбачених законодавством.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що механізм справляння ПДВ, визначений законодавцем у приписах ст..200 ПК України, де зазначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.2001.); при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абз1 п.200.2); при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно доп.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.4).

Судовим розглядом встановлено, що за позивачем на момент виникнення спірних правовідносин обліковувалась сума ПДВ за отриманими податковими накладними у розмірі 7757746,66 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме:

- № 30030 на суму 1 211 103,00 грн., в т. ч ПДВ 201 850,50 грн.,

- № 30077 на суму 1 202 771,40 грн., в т. ч ПДВ 200 461,90 грн.,

- № 30019 на суму 332 117,89 грн., в т. ч ПДВ 55 352,98 грн.,

- № 1081 на суму 1 400 870,00 грн., в т. ч ПДВ 233 478,33 грн.,

- № 3071030 на суму 421 201,08 грн., в т. ч ПДВ 70 200,18 грн.,

- № 300036 на суму 2 736 986,00 грн., в т. ч ПДВ 456 164,33 грн.,

- № 295 на суму 994 791,00 грн., в т. ч ПДВ 165 798,50 грн.,

- № 30102 на суму 2 306 777,69 грн., в т. ч ПДВ 384 462,95 грн.,

- № 1687 на суму 1 804 845,00 грн., в т. ч ПДВ 300 807,50 грн.,

- № 30036 на суму 345 664,19 грн., в т. ч ПДВ 57 610,70 грн.,

- № 22 на суму 409 209,88 грн., в т. ч ПДВ 68 201,65 грн.,

- № 30055 на суму 768 998,96 грн., в т. ч ПДВ 128 166,49 грн.,

- № 1344 на суму 1 061 807,64 грн., в т. ч ПДВ 176 967,94 грн.,

- № 1550023 на суму 1 105 369,00 грн., в т. ч ПДВ 184 228,17 грн.,

- № 683 на суму 565 963,00 грн., в т. ч ПДВ 94 327,17 грн.,

- № 4276 на суму 1 432 691,03 грн., в т. ч ПДВ 238 781,84 грн.,

- № 30037 на суму 620 101,82 грн., в т. ч ПДВ 103 350,30 грн.,

- № 164 на суму 824 091,00 грн., в т. ч ПДВ 137 348,50 грн.,

- № 30061 на суму 1 216 540,00 грн., в т. ч ПДВ 202 756,67 грн.,

- № 5 на суму 1 548 518,06 грн., в т. ч ПДВ 258 086,34 грн.,

- № 30064 на суму 1 710 615,13 грн., в т. ч ПДВ 285 102,52 грн.,

- № 30123 на суму 2 666 966,93 грн., в т. ч ПДВ 444 494,49 грн.,

- № 30029 на суму 992 572,00 грн., в т. ч ПДВ 165 428,67 грн.,

- № 30042 на суму 962 171,00 грн., в т. ч ПДВ 160 361,83 грн.,

- № 30024 на суму 559 629,00 грн., в т. ч ПДВ 93 271,50 грн.,

- № 30021 на суму 260 158,64 грн., в т. ч ПДВ 43 359,77 грн.,

- № 899 на суму 684 943,45 грн., в т. ч ПДВ 114 157,24 грн.,

- № 30060 на суму 146 909,03 грн., в т. ч ПДВ 24 484,84 грн.,

- № 30061 на суму 502 554,11 грн., в т. ч ПДВ 83 759,02 грн.,

- № 910 на суму 1 337 793,95 грн., в т. ч ПДВ 222 965,66 грн.,

- № 562 на суму 321 933,00 грн., в т. ч ПДВ 53 655,49 грн.,

- № 30075 на суму 471 380,59 грн., в т. ч ПДВ 78 563,43 грн.,

- № 502 на суму 1 009 136,95 грн., в т. ч ПДВ 168 189,49 грн.,

- № 299 на суму 358 625,48 грн., в т. ч ПДВ 59 770,91 грн.,

- № 952 на суму 2 133 548,00 грн., в т. ч ПДВ 355 591,33 грн.,

- № 30023 на суму 589 859,17 грн., в т. ч ПДВ 98 309,86 грн.,

- № 296 на суму 466 374,92 грн., в т. ч ПДВ 77 729,15 грн.,

- № 30110 на суму 1 264 583,89 грн., в т. ч ПДВ 210 763,98 грн.,

- № 30108 на суму 947 344,98 грн., в т. ч ПДВ 157 890,83 грн.,

- № 30109 на суму 881 014,78 грн., в т. ч ПДВ 146 835,80 грн.,

- № 30081 на суму 301 602,45 грн., в т. ч ПДВ 50 267,08 грн.,

- № 30029 на суму 311 563,72 грн., в т. ч ПДВ 51 927,29 грн.,

- № 1075 на суму 419 998,00 грн., в т. ч ПДВ 69 999,67 грн.,

- № 9 на суму 1 081 514,04 грн., в т. ч ПДВ 180 252,34 грн.,

- № 1243 на суму 776 548,12 грн., в т. ч ПДВ 129 424,68 грн.,

- № 30048 на суму 1 583 839,06 грн., в т. ч ПДВ 263 973,18 грн.,

- № 30045 на суму 1 492 882,00 грн., в т. ч ПДВ 248 813,67 грн.,

Суд зауважує, що вказані показники узгоджуються з показниками податкових декларацій позивача за звітні податкові періоди березень-липень 2015р.

Отже, право позивача на податковий кредит з ПДВ у розмірі 7757746,66 грн. за податковими накладними, виписаними постачальниками і зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також на відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, у спірних правовідносинах не було спростовано субєктами владних повноважень у галузі податкової справи у визначений законом спосіб, а саме: шляхом проведення податкової перевірки та винесення на реалізацію її висновків податкових повідомлень рішень у порядку ст.ст.54, 58, 86 ПК України.

Відтак, за правилами ст.2001 ПК України, на указану суму податку позивач має право виписати податкові накладні і за умови додержання закону в частині належного оформлення податкових накладних, перебування за податковою адресою, дії договору про визнання електронних документів, відсутності інших передбачених законом перешкод подати виписані податкові накладі засобами телекомунікаційного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, наведені у запереченнях доводи податкових інспекцій з цього приводу слід відхилити, адже закон передбачає чітку і однозначну процедуру реалізації ДПІ управлінської функції контролю, котра у даному випадку дотримана не була.

Пунктом 200-1.8 ст.200-1 ПК України передбачено, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Зібрані по справі докази засвідчують, що згаданий у приписах наведеної статті наслідок для позивача у спірних правовідносинах настав, але суд звертає увагу платника податків, що відсутність факту перерахування платником податків безготівкових коштів на електронний рахунок платника ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ зумовлює і відсутність правових підстав для повернення таких коштів на користь платника податку у порядку ст..43 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що згідно з законом у разі, коли сума коштів, на яку платник податків має право виписати на адресу покупців податкові накладні і подати їх засобами телекомунікаційного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, була сформована виключно за податковими накладними, складеними постачальниками і зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, то за будь-яких умов платник на набуває права на отримання цих коштів від Держави, позаяк попередньо ці кошти у власність Держави в особі компетентних органів управління і контролю від даного платника не надходили.

Аналізуючи положення розділу V Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що прийняття ДПІ рішення про анулювання реєстрації субєкта господарювання як платника ПДВ з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих) для платника податків юридичних наслідків як-то: втрата індивідуального податкового номера, який використовується для сплати податку, припинення дії договору про визнання електронних документів, закриття рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів, наявних на рахунку платника ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ тощо.

Відтак, установлення судом факту протиправності згаданого рішення субєкта владних повноважень зумовлює виникнення потреби в обтяженні цього або іншого (в разі коли має місце подія вибуття платника податків поза межі територіальної юрисдикції певного органу ДФС України) субєкта обовязком усунути всі спричинені рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття незаконного рішення, вчинивши дії з поновлення реєстрації субєкта господарювання як платника ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів, відновлення даних рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів.

Оскільки судом встановлено, що на момент вирішення спору по суті позивач знаходиться на обліку в Центральній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, то виконання вказаного обовязку слід покласти саме на цей податковий орган.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ Скаммон в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Процедура здійснення державної реєстрації визначена Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755. Так, ч.2 ст.9 вказаного закону визначає перелік відомостей про юридичну особу, що мають міститися в єдиному державному реєстрі і такий розділ як «відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість» відсутні, а отже суд не може зобов'язувати відповідача прийняти рішення, яке виходить за межі його компетенції.

Щодо позовної вимоги про зобовязати Центральної обєднаної ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняти та укласти наданий товариством з обмеженою відповідальністю Скаммон () договір про визнання електронних документів № 180520161 від 18.05.2016 року, суд зазначає, що позивачем не надано до суду будь-яких доказів бездіяльності або протиправних дій з боку відповідача стосовно відмови в укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про розірвання договору № 270320151 від 14.04.2015 року.

Скасувати Рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість TOB Скаммон () та поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість TOB Скаммон (індивідуальний податковий номер 99) .

Скасувати запис реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відсутність за місцезнаходженням TOB Скаммон ().

Зобовязати Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради, відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість TOB Скаммон () в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи TOB Скаммон (індивідуальний податковий номер 99) з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 7757746,66 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи TOB Скаммон ().

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи TOB Скаммон () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 7757746,66 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме:

- № 30030 на суму 1 211 103,00 грн., в т. ч ПДВ 201 850,50 грн.,

- № 30077 на суму 1 202 771,40 грн., в т. ч ПДВ 200 461,90 грн.,

- № 30019 на суму 332 117,89 грн., в т. ч ПДВ 55 352,98 грн.,

- № 1081 на суму 1 400 870,00 грн., в т. ч ПДВ 233 478,33 грн.,

- № 3071030 на суму 421 201,08 грн., в т. ч ПДВ 70 200,18 грн.,

- № 300036 на суму 2 736 986,00 грн., в т. ч ПДВ 456 164,33 грн.,

- № 295 на суму 994 791,00 грн., в т. ч ПДВ 165 798,50 грн.,

- № 30102 на суму 2 306 777,69 грн., в т. ч ПДВ 384 462,95 грн.,

- № 1687 на суму 1 804 845,00 грн., в т. ч ПДВ 300 807,50 грн.,

- № 30036 на суму 345 664,19 грн., в т. ч ПДВ 57 610,70 грн.,

- № 22 на суму 409 209,88 грн., в т. ч ПДВ 68 201,65 грн.,

- № 30055 на суму 768 998,96 грн., в т. ч ПДВ 128 166,49 грн.,

- № 1344 на суму 1 061 807,64 грн., в т. ч ПДВ 176 967,94 грн.,

- № 1550023 на суму 1 105 369,00 грн., в т. ч ПДВ 184 228,17 грн.,

- № 683 на суму 565 963,00 грн., в т. ч ПДВ 94 327,17 грн.,

- № 4276 на суму 1 432 691,03 грн., в т. ч ПДВ 238 781,84 грн.,

- № 30037 на суму 620 101,82 грн., в т. ч ПДВ 103 350,30 грн.,

- № 164 на суму 824 091,00 грн., в т. ч ПДВ 137 348,50 грн.,

- № 30061 на суму 1 216 540,00 грн., в т. ч ПДВ 202 756,67 грн.,

- № 5 на суму 1 548 518,06 грн., в т. ч ПДВ 258 086,34 грн.,

- № 30064 на суму 1 710 615,13 грн., в т. ч ПДВ 285 102,52 грн.,

- № 30123 на суму 2 666 966,93 грн., в т. ч ПДВ 444 494,49 грн.,

- № 30029 на суму 992 572,00 грн., в т. ч ПДВ 165 428,67 грн.,

- № 30042 на суму 962 171,00 грн., в т. ч ПДВ 160 361,83 грн.,

- № 30024 на суму 559 629,00 грн., в т. ч ПДВ 93 271,50 грн.,

- № 30021 на суму 260 158,64 грн., в т. ч ПДВ 43 359,77 грн.,

- № 899 на суму 684 943,45 грн., в т. ч ПДВ 114 157,24 грн.,

- № 30060 на суму 146 909,03 грн., в т. ч ПДВ 24 484,84 грн.,

- № 30061 на суму 502 554,11 грн., в т. ч ПДВ 83 759,02 грн.,

- № 910 на суму 1 337 793,95 грн., в т. ч ПДВ 222 965,66 грн.,

- № 562 на суму 321 933,00 грн., в т. ч ПДВ 53 655,49 грн.,

- № 30075 на суму 471 380,59 грн., в т. ч ПДВ 78 563,43 грн.,

- № 502 на суму 1 009 136,95 грн., в т. ч ПДВ 168 189,49 грн.,

- № 299 на суму 358 625,48 грн., в т. ч ПДВ 59 770,91 грн.,

- № 952 на суму 2 133 548,00 грн., в т. ч ПДВ 355 591,33 грн.,

- № 30023 на суму 589 859,17 грн., в т. ч ПДВ 98 309,86 грн.,

- № 296 на суму 466 374,92 грн., в т. ч ПДВ 77 729,15 грн.,

- № 30110 на суму 1 264 583,89 грн., в т. ч ПДВ 210 763,98 грн.,

- № 30108 на суму 947 344,98 грн., в т. ч ПДВ 157 890,83 грн.,

- № 30109 на суму 881 014,78 грн., в т. ч ПДВ 146 835,80 грн.,

- № 30081 на суму 301 602,45 грн., в т. ч ПДВ 50 267,08 грн.,

- № 30029 на суму 311 563,72 грн., в т. ч ПДВ 51 927,29 грн.,

- № 1075 на суму 419 998,00 грн., в т. ч ПДВ 69 999,67 грн.,

- № 9 на суму 1 081 514,04 грн., в т. ч ПДВ 180 252,34 грн.,

- № 1243 на суму 776 548,12 грн., в т. ч ПДВ 129 424,68 грн.,

- № 30048 на суму 1 583 839,06 грн., в т. ч ПДВ 263 973,18 грн.,

- № 30045 на суму 1 492 882,00 грн., в т. ч ПДВ 248 813,67 грн.,

Всього на суму 46546480,03 грн., в т. ч ПДВ 7757746,66 грн.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Державній казначейській службі України, відповідно до ст. 43 ПК України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків TOB Скаммон () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок № 7757), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7757746,66 грн.

Зобовязати Центральну обєднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняти та укласти наданий товариством з обмеженою відповідальністю Скаммон () договір про визнання електронних документів № 180520161 від 18.05.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані рішення та дії відповідачів прийняті та вчинені всупереч вимог діючого законодавства України, що порушує його права та інтереси і потребує судового захисту.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду клопотання в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких вказано, що при здійсненні заходів, визначених п.12.5 розділу 12 наказу МФУ від 09.12.2011 року № 1588 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, знаходження підприємства позивача за податковою адресою не встановлено, що призвело до порушення позивачем вимог пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПК України, п.6.4 р.6 Договору про визнання електронних документів. Анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість здійснено відповідно до пп. ж п.184.1 ст.184 ПК України через наявність у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Оскільки при вчиненні оскаржуваних рішень, дій податковий орган діяв у межах наданих повноважень, у спосіб визначений діючим законодавством, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідач, Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, адміністративний позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що підприємством не обґрунтовано яким саме чином податковим органом порушено його права, вимога про зарахування суми податкового кредиту на рахунок підприємства є передчасною, оскільки на момент розгляду справи позивач не є платником ПДВ; у податкового органу відсутні законодавчі та технічні підстави можливості/ підстави для поновлення позивача платником ПДВ з дати анулювання реєстрації.

Відповідач, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач, реєстраційна служба Головного управління юстиції м. Києва в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила

Представник, третьої особи ДФС України в судовому засіданні адміністративний позво не визнала, просила позовні вимоги залишити без задоволення.

Третя особи ДКС України в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Позивач 30.01.2015 року зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та взятий на відповідний податковий облік у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві з 31.01.2015 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 28.08.2015 року - а.с.14, т.1

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість № 348 від 18.02.2015 року (а.с.49, т.1) позивач зареєстрований в якості платника ПДВ.

14.04.2015 року між позивачем та ДПІ у шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві укладено договір про визнання електронних документів за № 140420151, предметом якого визначено визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу, відповідно до п. 1 р.1 зазначеного Договору. Зазначений Договір прийнято ДФС України, що підтверджується квитанцією №2. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, тобто з 14.04.2015 року.

08.07.2015 року податковим органом не прийнята податкова накладна № 1 від 01.07.2015 року з посиланням на п. «ґ» ст.201 ПК України місцезнаходження юридичної особи-продавця товарів/послуг, вказне в документі не відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

26.10.2015 року позивачем направлений до податкового органу договір про визнання електронних документів № 261020151, який відповідачем не прийнятий з посиланням на невідповідність місцезнаходження підприємства відомостям , зазначеним у ЄДР

З офіційного сайту ДФС встановлено, що 07.08.2015 року до ЄДР внесено запис 502801 про відсутність ТОВ Скаммон за місцезнаходженням, підставою анулювання вказано: за самостійним рішенням контролюючого органу.

Рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2015 року № 13/11 анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з підстав наявності у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (пп. «ж» п.184.1 ст.184 ПК України)- а.с.118, т.1

Перевіряючи оскаржувані рішення/дії відповідачів на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання приписів абз.2 п.49.4 ст. 49 Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 10.04.2008р. №233, укладено договір про визнання електронної звітності № 140420151 датований 14.04.2015 року. Відповідно до п.1 розділу 1 Договору, його предметом є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно квитанції №2 відповідачем прийнято вказаний договір про визнання електронних документів, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.15, т.1).

Вказаним договором передбачено умови його розірвання в односторонньому порядку. Так п.4 розділу 6 містить у собі посилання на те, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником нових посилених сертифікатів відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни місця реєстрації платника. Інших підстав для розірвання в односторонньому порядку приписи Договору не містять.

Судовим розглядом встановлено, що вказаний договір розірваний податком органом в односторонньому порядку, відповідно до р.6 п.4 Договору - зміна платником місця реєстрації.

Суд зазначає, що знаходження позивача за юридичною адресою: м. Київ, вул.. Тургенівська,8/14, прим.9 не змінювалося, що підтверджується договором суборенди нежилого приміщення № 300115.5028/20 від 30.01.2015 року , випискою з ЄДР від 02.02.2015 року- а.с.13-14,22-25, т.1

Позивач змінив своє місцезнаходження на адресу: 61020, м.Харків, вул.. Китаєнко,38, що підтверджується Статутом позивача, випискою з ЄДР від 28.08.2105 року, договором оренди № 21/08-06 від 21.08.2015 року та актом приймання-передачі до вказаного договору - а.с.14,26-27, т.1

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. У такому разі протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин такого неприйняття.

Із долучених до матеріалів справи документів судом встановлено, що позивач не змінював свого місцезнаходження до серпня 2015 року, місцезнаходження підприємства було м. Київ, вул. Тургенівська, 8/14, прим.9.

Пунктом 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 р., встановлено виключний перелік підстав для відмови в прийнятті реєстрації податкових накладних та розрахунку, а саме: причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1)наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/ або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту квитанції, при перевірці документу ДФС не встановлені будь-які передбачені п.9 Порядку №1246 від 29.12.2010 підстави для неприйняття для Реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2015 року, надісланої позивачем.

Із долучених до матеріалів справи документів, в т.ч. податкових декларацій з податку на додану вартість за березень-серпень 2015 року (а.с.28-44, т.1) встановлено, що вказані документи подані позивачем відповідно до умов договору від 14.04.2015 року №140420151 та прийняті податковим органом поданим, що підтверджується відповідними квитанціями. У вказаних податкових деклараціях податкова адреса позивача (р.06) зазначена як м. Київ, вул. Тургенівська,8/14, прим.9

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно в односторонньому порядку розірвано Договір про визнання електронної звітності № 140420151 датований 14.04.2015 року.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав та порядок анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено в ст. 184 ПК України. Так, відповідно до підпункту ж пункту 184.1 ст.184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Порядок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15.05.2003 р. №755-VI .

Згідно п.3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" відомості вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Згідно розділу 3 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17.05.2010 року № 336 (далі по тексту - Положення № 336) щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

У разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції (п.3.2. Положення). У п. 4.5. цього Положення вбачається, що за встановленими адресами здійснюються виїзди та опитуються засновники і керівники платника податків (за згодою) щодо фактичного місцезнаходження платника податків та документів фінансово-господарської діяльності (заходи оформити поясненням або рапортом).

Приписами Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Мінфіну від 09.12.2011 р. № 1588 (далі по тексту - Порядок № 1588) визначено, що у рамках проведення заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Також п. 12.5. цього Порядку передбачено, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Матеріалами справи (а.с.113-117, т.1) підтверджено, що фахівцями податкового органу складалися відповідні довідки про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків та приймалися рішення про направлення державному реєстратору рішення про відсутність юридичної особи за місцем знаходження та повідомлення форми 18-ОП.

Проте суд звертає увагу на те, що згідно ч.14 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням вчиняються державним реєстратором на підставі форми 18-ОП у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В судове засідання відповідачами не надано доказів на підтвердження отримування позивачем від державного реєстратора повідомлення, щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки та ненадання останнього.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що запис реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відсутність за місцезнаходженням TOB Скаммон є таким, що підлягає скасуванню.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 10.08.2015 року № 13/11 анульовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з підстав наявності у ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (пп. «ж» п.184.1 ст.184 ПК України)

Порядок та випадки анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість закріплений в статті 184 Податкового Кодексу України, а безпосередньо процедура реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130 (далі - Положення).

Відповідно до Положення "Про реєстрацію платників податку на додану вартість" реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації у підпунктах б - з пункту 184.1 цієї статті може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно із п. 5.5 розд. 5 Положення "Про реєстрацію платників податку на додану вартість" контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтверджених документів (відомостей). Одним з таких відомостей, зокрема, є повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава - підпункт "ж" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу)

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ.

Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу. Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вважається днем прийняття такого рішення. У п.184.10 ст.184 Податкового кодексу України зазначається, що після прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, контролюючий орган зобовязаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Однак, такого рішення позивач не отримував і зворотне при судовому розгляді не встановлено.

Відповідно до п. 184.5 ст. 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Оскільки позивач дізнався про анулювання його, як платника податків, зі скриншоту, а відповідачем не надіслано позивачу жодних повідомлень, що дає суду підстави дійти висновку про недотримання в даному випадку процедури встановлення місцезнаходження, то суд вважає рішення про анулювання позивача як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу від 10.08.2015 р. за № 13/11 необґрунтованим та вчиненим з порушенням підстав та способу передбачених законодавством.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що механізм справляння ПДВ, визначений законодавцем у приписах ст..200 ПК України, де зазначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.2001.); при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (абз1 п.200.2); при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно доп.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.4).

Судовим розглядом встановлено, що за позивачем на момент виникнення спірних правовідносин обліковувалась сума ПДВ за отриманими податковими накладними у розмірі 7757746,66 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме:

- № 30030 на суму 1 211 103,00 грн., в т. ч ПДВ 201 850,50 грн.,

- № 30077 на суму 1 202 771,40 грн., в т. ч ПДВ 200 461,90 грн.,

- № 30019 на суму 332 117,89 грн., в т. ч ПДВ 55 352,98 грн.,

- № 1081 на суму 1 400 870,00 грн., в т. ч ПДВ 233 478,33 грн.,

- № 3071030 на суму 421 201,08 грн., в т. ч ПДВ 70 200,18 грн.,

- № 300036 на суму 2 736 986,00 грн., в т. ч ПДВ 456 164,33 грн.,

- № 295 на суму 994 791,00 грн., в т. ч ПДВ 165 798,50 грн.,

- № 30102 на суму 2 306 777,69 грн., в т. ч ПДВ 384 462,95 грн.,

- № 1687 на суму 1 804 845,00 грн., в т. ч ПДВ 300 807,50 грн.,

- № 30036 на суму 345 664,19 грн., в т. ч ПДВ 57 610,70 грн.,

- № 22 на суму 409 209,88 грн., в т. ч ПДВ 68 201,65 грн.,

- № 30055 на суму 768 998,96 грн., в т. ч ПДВ 128 166,49 грн.,

- № 1344 на суму 1 061 807,64 грн., в т. ч ПДВ 176 967,94 грн.,

- № 1550023 на суму 1 105 369,00 грн., в т. ч ПДВ 184 228,17 грн.,

- № 683 на суму 565 963,00 грн., в т. ч ПДВ 94 327,17 грн.,

- № 4276 на суму 1 432 691,03 грн., в т. ч ПДВ 238 781,84 грн.,

- № 30037 на суму 620 101,82 грн., в т. ч ПДВ 103 350,30 грн.,

- № 164 на суму 824 091,00 грн., в т. ч ПДВ 137 348,50 грн.,

- № 30061 на суму 1 216 540,00 грн., в т. ч ПДВ 202 756,67 грн.,

- № 5 на суму 1 548 518,06 грн., в т. ч ПДВ 258 086,34 грн.,

- № 30064 на суму 1 710 615,13 грн., в т. ч ПДВ 285 102,52 грн.,

- № 30123 на суму 2 666 966,93 грн., в т. ч ПДВ 444 494,49 грн.,

- № 30029 на суму 992 572,00 грн., в т. ч ПДВ 165 428,67 грн.,

- № 30042 на суму 962 171,00 грн., в т. ч ПДВ 160 361,83 грн.,

- № 30024 на суму 559 629,00 грн., в т. ч ПДВ 93 271,50 грн.,

- № 30021 на суму 260 158,64 грн., в т. ч ПДВ 43 359,77 грн.,

- № 899 на суму 684 943,45 грн., в т. ч ПДВ 114 157,24 грн.,

- № 30060 на суму 146 909,03 грн., в т. ч ПДВ 24 484,84 грн.,

- № 30061 на суму 502 554,11 грн., в т. ч ПДВ 83 759,02 грн.,

- № 910 на суму 1 337 793,95 грн., в т. ч ПДВ 222 965,66 грн.,

- № 562 на суму 321 933,00 грн., в т. ч ПДВ 53 655,49 грн.,

- № 30075 на суму 471 380,59 грн., в т. ч ПДВ 78 563,43 грн.,

- № 502 на суму 1 009 136,95 грн., в т. ч ПДВ 168 189,49 грн.,

- № 299 на суму 358 625,48 грн., в т. ч ПДВ 59 770,91 грн.,

- № 952 на суму 2 133 548,00 грн., в т. ч ПДВ 355 591,33 грн.,

- № 30023 на суму 589 859,17 грн., в т. ч ПДВ 98 309,86 грн.,

- № 296 на суму 466 374,92 грн., в т. ч ПДВ 77 729,15 грн.,

- № 30110 на суму 1 264 583,89 грн., в т. ч ПДВ 210 763,98 грн.,

- № 30108 на суму 947 344,98 грн., в т. ч ПДВ 157 890,83 грн.,

- № 30109 на суму 881 014,78 грн., в т. ч ПДВ 146 835,80 грн.,

- № 30081 на суму 301 602,45 грн., в т. ч ПДВ 50 267,08 грн.,

- № 30029 на суму 311 563,72 грн., в т. ч ПДВ 51 927,29 грн.,

- № 1075 на суму 419 998,00 грн., в т. ч ПДВ 69 999,67 грн.,

- № 9 на суму 1 081 514,04 грн., в т. ч ПДВ 180 252,34 грн.,

- № 1243 на суму 776 548,12 грн., в т. ч ПДВ 129 424,68 грн.,

- № 30048 на суму 1 583 839,06 грн., в т. ч ПДВ 263 973,18 грн.,

- № 30045 на суму 1 492 882,00 грн., в т. ч ПДВ 248 813,67 грн.,

Суд зауважує, що вказані показники узгоджуються з показниками податкових декларацій позивача за звітні податкові періоди березень-липень 2015р.

Отже, право позивача на податковий кредит з ПДВ у розмірі 7757746,66 грн. за податковими накладними, виписаними постачальниками і зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також на відємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, у спірних правовідносинах не було спростовано субєктами владних повноважень у галузі податкової справи у визначений законом спосіб, а саме: шляхом проведення податкової перевірки та винесення на реалізацію її висновків податкових повідомлень рішень у порядку ст.ст.54, 58, 86 ПК України.

Відтак, за правилами ст.2001 ПК України, на указану суму податку позивач має право виписати податкові накладні і за умови додержання закону в частині належного оформлення податкових накладних, перебування за податковою адресою, дії договору про визнання електронних документів, відсутності інших передбачених законом перешкод подати виписані податкові накладі засобами телекомунікаційного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, наведені у запереченнях доводи податкових інспекцій з цього приводу слід відхилити, адже закон передбачає чітку і однозначну процедуру реалізації ДПІ управлінської функції контролю, котра у даному випадку дотримана не була.

Пунктом 200-1.8 ст.200-1 ПК України передбачено, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Зібрані по справі докази засвідчують, що згаданий у приписах наведеної статті наслідок для позивача у спірних правовідносинах настав, але суд звертає увагу платника податків, що відсутність факту перерахування платником податків безготівкових коштів на електронний рахунок платника ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ зумовлює і відсутність правових підстав для повернення таких коштів на користь платника податку у порядку ст..43 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що згідно з законом у разі, коли сума коштів, на яку платник податків має право виписати на адресу покупців податкові накладні і подати їх засобами телекомунікаційного звязку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, була сформована виключно за податковими накладними, складеними постачальниками і зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, то за будь-яких умов платник на набуває права на отримання цих коштів від Держави, позаяк попередньо ці кошти у власність Держави в особі компетентних органів управління і контролю від даного платника не надходили.

Аналізуючи положення розділу V Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що прийняття ДПІ рішення про анулювання реєстрації субєкта господарювання як платника ПДВ з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих) для платника податків юридичних наслідків як-то: втрата індивідуального податкового номера, який використовується для сплати податку, припинення дії договору про визнання електронних документів, закриття рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів, наявних на рахунку платника ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ тощо.

Відтак, установлення судом факту протиправності згаданого рішення субєкта владних повноважень зумовлює виникнення потреби в обтяженні цього або іншого (в разі коли має місце подія вибуття платника податків поза межі територіальної юрисдикції певного органу ДФС України) субєкта обовязком усунути всі спричинені рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття незаконного рішення, вчинивши дії з поновлення реєстрації субєкта господарювання як платника ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів, відновлення даних рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, перерахування до бюджету залишку коштів.

Оскільки судом встановлено, що на момент вирішення спору по суті позивач знаходиться на обліку в Центральній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, то виконання вказаного обовязку слід покласти саме на цей податковий орган.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту реєстрації Харківської міської ради відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ Скаммон в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Процедура здійснення державної реєстрації визначена Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755. Так, ч.2 ст.9 вказаного закону визначає перелік відомостей про юридичну особу, що мають міститися в єдиному державному реєстрі і такий розділ як «відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість» відсутні, а отже суд не може зобов'язувати відповідача прийняти рішення, яке виходить за межі його компетенції.

Щодо позовної вимоги про зобовязати Центральної обєднаної ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняти та укласти наданий товариством з обмеженою відповідальністю Скаммон () договір про визнання електронних документів № 180520161 від 18.05.2016 року, суд зазначає, що позивачем не надано до суду будь-яких доказів бездіяльності або протиправних дій з боку відповідача стосовно відмови в укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАММОН" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, департаменту реєстрації Харківської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи - Державна казначейська служба України, Державна фіскальна служба України про скасування рішень та записів, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про розірвання договору № 140420151 від 14.04.2015 .

Скасувати Рішення державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю Скаммон ().

Скасувати запис реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про відсутність за місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю Скаммон ().

Зобовязати Центральну обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю Скаммон (індивідуальний податковий номер 99) з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 7757746,66 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю Скаммон ().

Зобовязати Центральну обєднану державну податкову інспекцію м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю Скаммон () щодо суми податку на додану вартість у розмірі 7757746,66 грн. відповідно до зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі вхідних податкових накладних а саме:

- № 30030 на суму 1 211 103,00 грн., в т. ч ПДВ 201 850,50 грн.,

- № 30077 на суму 1 202 771,40 грн., в т. ч ПДВ 200 461,90 грн.,

- № 30019 на суму 332 117,89 грн., в т. ч ПДВ 55 352,98 грн.,

- № 1081 на суму 1 400 870,00 грн., в т. ч ПДВ 233 478,33 грн.,

- № 3071030 на суму 421 201,08 грн., в т. ч ПДВ 70 200,18 грн.,

- № 300036 на суму 2 736 986,00 грн., в т. ч ПДВ 456 164,33 грн.,

- № 295 на суму 994 791,00 грн., в т. ч ПДВ 165 798,50 грн.,

- № 30102 на суму 2 306 777,69 грн., в т. ч ПДВ 384 462,95 грн.,

- № 1687 на суму 1 804 845,00 грн., в т. ч ПДВ 300 807,50 грн.,

- № 30036 на суму 345 664,19 грн., в т. ч ПДВ 57 610,70 грн.,

- № 22 на суму 409 209,88 грн., в т. ч ПДВ 68 201,65 грн.,

- № 30055 на суму 768 998,96 грн., в т. ч ПДВ 128 166,49 грн.,

- № 1344 на суму 1 061 807,64 грн., в т. ч ПДВ 176 967,94 грн.,

- № 1550023 на суму 1 105 369,00 грн., в т. ч ПДВ 184 228,17 грн.,

- № 683 на суму 565 963,00 грн., в т. ч ПДВ 94 327,17 грн.,

- № 4276 на суму 1 432 691,03 грн., в т. ч ПДВ 238 781,84 грн.,

- № 30037 на суму 620 101,82 грн., в т. ч ПДВ 103 350,30 грн.,

- № 164 на суму 824 091,00 грн., в т. ч ПДВ 137 348,50 грн.,

- № 30061 на суму 1 216 540,00 грн., в т. ч ПДВ 202 756,67 грн.,

- № 5 на суму 1 548 518,06 грн., в т. ч ПДВ 258 086,34 грн.,

- № 30064 на суму 1 710 615,13 грн., в т. ч ПДВ 285 102,52 грн.,

- № 30123 на суму 2 666 966,93 грн., в т. ч ПДВ 444 494,49 грн.,

- № 30029 на суму 992 572,00 грн., в т. ч ПДВ 165 428,67 грн.,

- № 30042 на суму 962 171,00 грн., в т. ч ПДВ 160 361,83 грн.,

- № 30024 на суму 559 629,00 грн., в т. ч ПДВ 93 271,50 грн.,

- № 30021 на суму 260 158,64 грн., в т. ч ПДВ 43 359,77 грн.,

- № 899 на суму 684 943,45 грн., в т. ч ПДВ 114 157,24 грн.,

- № 30060 на суму 146 909,03 грн., в т. ч ПДВ 24 484,84 грн.,

- № 30061 на суму 502 554,11 грн., в т. ч ПДВ 83 759,02 грн.,

- № 910 на суму 1 337 793,95 грн., в т. ч ПДВ 222 965,66 грн.,

- № 562 на суму 321 933,00 грн., в т. ч ПДВ 53 655,49 грн.,

- № 30075 на суму 471 380,59 грн., в т. ч ПДВ 78 563,43 грн.,

- № 502 на суму 1 009 136,95 грн., в т. ч ПДВ 168 189,49 грн.,

- № 299 на суму 358 625,48 грн., в т. ч ПДВ 59 770,91 грн.,

- № 952 на суму 2 133 548,00 грн., в т. ч ПДВ 355 591,33 грн.,

- № 30023 на суму 589 859,17 грн., в т. ч ПДВ 98 309,86 грн.,

- № 296 на суму 466 374,92 грн., в т. ч ПДВ 77 729,15 грн.,

- № 30110 на суму 1 264 583,89 грн., в т. ч ПДВ 210 763,98 грн.,

- № 30108 на суму 947 344,98 грн., в т. ч ПДВ 157 890,83 грн.,

- № 30109 на суму 881 014,78 грн., в т. ч ПДВ 146 835,80 грн.,

- № 30081 на суму 301 602,45 грн., в т. ч ПДВ 50 267,08 грн.,

- № 30029 на суму 311 563,72 грн., в т. ч ПДВ 51 927,29 грн.,

- № 1075 на суму 419 998,00 грн., в т. ч ПДВ 69 999,67 грн.,

- № 9 на суму 1 081 514,04 грн., в т. ч ПДВ 180 252,34 грн.,

- № 1243 на суму 776 548,12 грн., в т. ч ПДВ 129 424,68 грн.,

- № 30048 на суму 1 583 839,06 грн., в т. ч ПДВ 263 973,18 грн.,

- № 30045 на суму 1 492 882,00 грн., в т. ч ПДВ 248 813,67 грн.,

Всього на суму 46546480,03 грн., в т. ч ПДВ 7757746,66 грн.

Зобовязати Центральну обєднану державну податкову інспекцію м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надати Державній казначейській службі України, відповідно до ст. 43 ПК України, висновки та документи, необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків Tовариства з обмеженою відповідальністю Скаммон () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок № 7757), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7757746,66 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 21 жовтня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.