Справа № 335/10731/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
24 жовтня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, в якому просила зобов'язати відповідача призначити та здійснювати їй виплату пенсії за віком з 05.08.2016 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, стягнути судові витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в відповідача з 01.02.2003, їй відповідачем було призначено пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику в галузі охорони здоров'я. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати. Після набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) вона 05.08.2016 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. Відповідач призначив їй пенсію за віком із врахуванням періодів страхового стажу відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. 16.08.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії з врахуванням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, але відповідач своїм листом від 29.08.2016 № 231/Д-9 у задоволенні її вимог відмовив. Вважає такі дії відповідача протиправними, з огляду на що просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
18 жовтня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланнями на норми діючого законодавства зазначив, що позивач не подала заяву до УПФУ від 16.08.2016 не встановленої форми. 05.08.2016 позивача за її заявою було переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058, з огляду на що відповідно до п. 3 ст. 45 Закону № 1058 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Також зазначив, що пенсія позивачеві вже була призначена, з огляду на що вона не має права знову звертатись за призначенням пенсії. Просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) з 3 лютого 2003 року, що підтверджується пенсійним посвідченням позивача серії АБ № 611152 від 5 лютого 2003 р. та отримувала пенсію за вислугою років (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати. Після досягнення пенсійного віку позивач звернулась до УПФУ із заявою від 5 серпня 2016 р. про переведення на інший вид пенсії - за віком, що підтверджується копією даної заяви, долученою до письмових заперечень відповідача.
Розпорядженням відповідача № 179207 від 12 серпня 2016 р. позивача переведено на пенсію за віком з 5 серпня 2016 р., внаслідок чого пенсія позивача була перерахована з 5 серпня 2016 р., а не призначена, яка вказує позивач у позовній заяві.
Предметом спору у даній справі є дії відповідача щодо застосування при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший показнику середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Позивач зазначає, що в даному випадку слід застосовувати положення ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, а саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в цій статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Із заяви позивача від 05.08.2016 вбачається, що позивач не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Враховуючи подану позивачем 16.08.2016 заяву до УПФУ, вона, навпаки, наполягала на застосуванні показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
Таким чином, в даному випадку у відповідача не було підстав застосовувати показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
В цей же час, як слушно зауважив відповідач у письмових запереченнях проти позову, в даному випадку позивачеві не призначалася пенсія, а було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, внаслідок чого пенсія позивачеві була перерахована, що, зокрема, випливає зі змісту розпорядження відповідача від 12 серпня 2016 р. № 179207.
Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого відповідача слід зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з 5 серпня 2016 р. із застосуванням при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та, як наслідок, виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою з 5 серпня 2016 р. та перерахованою пенсією.
Щодо посилання відповідача у письмових запереченнях на те, що подана позивачем заява про призначення пенсії не відповідає встановленій законом формі для її подання, то у спірних правовідносинах ця заява позивача не розглядається судом як заява про призначення пенсії, оскільки спір виник не з приводу її призначення, а з приводу належного обчислення її розміру при проведенні перерахунку внаслідок переведення на інший вид пенсії.
Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позов частково.
На підставі статті 94 КАС України та враховуючи немайновий характер позовних вимог, на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 5 серпня 2016 р. у зв'язку з переведенням на інший вид пенсії (за віком) відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою з 5 серпня 2016 р. та перерахованою пенсією.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 24 жовтня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова