Справа № 820/4929/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"20" жовтня 2016 р. № 820/4929/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Східна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом у сумі 25000,00 грн. на розрахунковий рахунок 0011, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код отримувача 37999628, код платежу 1801100.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг перед бюджетом по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн., який станом на час розгляду даної справи відповідачем не сплачений. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_1, з поданим позовом не погодилася, через свого представника надала до суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначено, що згідно позиції ВАСУ, викладеної у рішенні по справі №К/800/8077/16 від 30.08.2016 р., на думку відповідача, положення ст. 267 Податкового кодексу України не можуть бути застосовані до оподаткування транспортним податком за 2015 рік. Також зазначено, що податковим органом пропущений строк звернення до суду із даним позовом, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, а податкове повідомлення-рішення, яким нараховано транспортний податок, і копію позовної заяви з доданими документами відповідач взагалі не отримувала. Відповідач для участі у судовому засіданні свого повноважного представника не направила, про дату, час та місце засідання повідомлялася судом належним чином та завчасно.

З огляду на приписи ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа може бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Як встановлено судом, 25.05.2015 р. контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення №174/1704, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згадане рішення направлено відповідачу засобами поштового зв'язку 26.05.2015 року.

Однак поштове відправлення не було вручено адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується відміткою установи поштового зв'язку, та 01.07.2015 року до податкового органу повернувся конверт.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на викладене, довід відповідача стосовно того, що податкове повідомлення-рішення їй не вручалося, визнається судом неспроможним.

Твердження відповідача стосовно того, що їй, всупереч вимогам ст. 106 КАС України, не надсилалася копія позовної заяви з доданими документами, спростовується наявними у матеріалах справи документами, а саме копіями чеку з установи поштового зв'язку та опису вкладення у цінний лист.

Суд також не може погодитися із висновком ОСОБА_1 щодо пропущення податковим органом 15-денного строку звернення до адміністративного суду із даними позовом та застосування до спірних правовідносин положень п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, оскільки викладені норми стосуються розгляду справ з приводу застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням, що не має місця у спірних правовідносинах.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що з 1 січня 2015 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України введено новий податок з громадян України транспортний податок.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент прийняття податкового повідомлення рішення) обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом відносно відповідача було винесено податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №174-1704, яким визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

У встановлений законодавством строк відповідач вказане податкове повідомлення - рішення у адміністративному чи судовому порядку не оскаржував, а тому зазначена сума вважається узгодженою.

Таким чином, сума податкового зобов'язання є узгодженою та відповідачем не сплачена, а тому за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 25 000,00 грн., наявність якого також підтверджена даними облікової картки.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковим органом була надіслана на адресу відповідача податкова вимога від 18.11.2015 року № 2004-23. Вимога не оскаржувалася та платником податків не виконана.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг перед Державним бюджетом України в загальному розмірі 25 000 грн., який не сплачений, та підлягає стягненню на користь податкового органу за рішенням суду.

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон повязує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

При цьому, питання правомірності визначення зобовязання та виникнення боргу не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки вони не є предметом позову у даній справі, а отже суд у межах розгляду даної справи не здійснює її правовий аналіз.

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення податкового боргу, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: вул. Смольна, буд. 23, м. Харків, 61001) податковий борг сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. на на розрахунковий рахунок 0011, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код отримувача 37999628, код платежу 1801100.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Спірідонов М.О.