Справа № 818/1266/16
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 р. Справа №818/1266/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, третя особа: начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнко М.М.,

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який він та його представник підтримали в судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач з 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, 07 листопада 2015 року призначений на посаду інспектора Білопільського відділення поліції ( м.Білопілля) ГУ НП з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції».

22 вересня 2016 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнка М.М., №268 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ( через службову невідповідність). Підставою для звільнення став висновок атестаційної комісії № 10 від 11.08.2016 року про невідповідність позивача займаній посаді через низький рівень знань, низьку мотивацію, низьке управління змінами.

Наказ про звільнення зі служби позивач вважає протиправним і просить скасувати, поновивши його на посаді, зазначаючи, що з огляду на положення ст..57 Закону України «Про національну поліцію» , Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465 та Закону України «Про професійний розвиток працівників» не підлягав атестації взагалі, оскільки його ділові, професійні, особисті якості, освітній та кваліфікаційний рівень з»ясовувались при призначенні його на службу в поліцію.

Крім того, оцінка його професійного рівня та кваліфікації атестаційною комісією проведена за критеріями, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою та не передбачені Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив, пояснив, що ОСОБА_1 на підставі п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" був прийнятий на службу до поліції. Вказаною нормою Закону визначена скорочена процедура прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ, в той час як добір на посади поліцейських у цьому Законі передбачений за результатами проведеного конкурсу (ст. 52 Закону) або проведення атестування (ст. 57 Закону). З метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри було проведено атестацію поліцейських. Порядок проведення атестації поліцейських врегульовано спеціальним законодавством - Законом України "Про Національну поліцію" та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015.

Результати проведеного атестування, як передбачено п. 20 розділу IV Інструкції, було оформлено протоколом зі змісту якого вбачається, що атестаційною комісією було прийняте рішення про невідповіність позивача займаній посаді. Рішення комісії є обов»язковим для виконання, тому позивача було звільнено із займаної посади.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задовленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, 07 листопада 2015 року призначений на посаду інспектора Білопільського відділення поліції ( м.Білопілля) ГУ НП з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції». ( а.с. 11, 13,23-27).

Згідно наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №160 від 11.02.2016 прийнято рішення про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Сумській області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар»єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, з посиланням на вимоги ст..57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 №1465. ( а.с.51).

На підставі вказаних норм законодавства, позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за загальним тестом - 28 балів з 60, та за професійним - 14 балів з 60.

Після проведення тестування позивача було запрошено на співбесіду, яка з ним була проведена 11.08.2016, результати проведеного з позивачем атестування Атестаційною комісією №10 ГУНП в Сумській області було оформлено протоколом ОП № 15.00021211.0050766 від 11.08.2016 (а.с.17). Зі змісту даного протоколу вбачається, що атестаційною комісією було прийняте рішення більшістю голосів (за - 5, проти - 0), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, виходячи з наступного: низький рівень знань, низька мотивація, низьке управління змінами.

З даним висновком позивач ознайомлений 11.08.2016 року ( а.с.21).

На підставі висновку 22 вересня 2016 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнка М.М., №268 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ( через службову невідповідність) ( а.с.12).

Суд вважає, що наказ про звільнення позивача зі служби є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

При цьому зазначена норма не містить можливості проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Вичерпний перелік підстав для проведення атестації визначено ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Вимоги до поліцейських визначені ч.1 ст.49 зазначеного Закону. Серед переліку визначених цією нормою вимог, відсутня обов'язковість проходження атестування.

Суд вважає, що прийнявши позивача на службу до поліції, відповідач визнав позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним ст. 49 положень Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому наказ не містить застережень щодо прийняття позивача на службу або щодо призначення на посаду на визначений строк або до проходження атестації.

Зі змісту наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №160 від 11.02.2016 ( а.с.51) вбачається, що атестуванню підлягали всі поліцейські Головного управління Національної поліції в Сумській області . При цьому зазначений наказ не містить підстав для її проведення, що визначені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію".

Також посилання на зазначену норму Закону відсутні і в атестаційному листі позивача ( а.с.21).

Таким чином, суд вважає, що індивідуальні підстави, визначені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", для призначення начальником Головного управління Національної поліції в Сумській області атестації позивача також були відсутні.

Крім того, на думку суду проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду є протиправним з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ "Про міліцію", Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII "Про державну податкову службу", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин положення Закону України "Про професійний розвиток працівників".

Так, статтею 12 цього Закону визначені категорії працівників, які не підлягає атестації. Зокрема, згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які не відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Як вже встановлено судом позивача було призначено на теперішню посаду наказом т.в.о. наяальника ГУНП в Сумській області від 07.11.2016 року №15 о/с ( а.с.11) , а тому він не міг бути призначений до проходження атестації за цією посадою раніше ніж через один рік.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для включення посади, яку обіймав позивач до переліку осіб, які повинні пройти атестацію.

Отже, виходячи з наведених обставин суд вважає, що призначення та проведення атестування позивача є протиправним.

Також, на думку суду, є протиправним і висновок атестаційної комісієї №10 ГУНП в Сумській області про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Тобто, зазначена норма Закону містить вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських та зобов'язує керівника поліції або керівника органів (закладів, установ) прийняти рішення про таке атестування стосовно конкретної особи, що підлягає атестуванню.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465, було затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, якою і визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування поліцейських та визначені повноваження атестаційних комісії.

Підстави проведення атестації, визначені п. 3 Інструкції відповідають приписам ст.. 57 Закону, однак, відповідачем не наведено та не надано доказів існування підстав для проведення атестації, визначених цими нормами.

За приписами пунктів 10-12 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу. Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

За наслідками проведення атестування позивача складений висновок про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Зазначений висновок викладено в протоколі № 15.00021211.0050766 ід 11.08.2016р.( а.с.17)

Зі змісту протоколу вбачається, що під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи, послужний список (Форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

Разом з тим, згідно п. 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Тобто Інструкцією передбачено, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З матеріалів справи вбачається, що згідно атестаційного листа, керівництвом позивача, зроблений висновок про відповідність ОСОБА_1 займаній посаді (а.с.21).

Також в атестаційному листі начальником сектору Білопільського відділення поліції ( м.Білопілля) Конотопського ВП ГУНП в Сумській області надано позитивну характеристику професійним здібностям позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником бойових дій, виконував обов»язки по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції вДонецькій області має подяку від Міністра Внутрішнії справ України (а.с.21,37).

Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с.34), у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру позивача за 2014 рік указано достовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на публічній службі. Встановлено також, що вартість майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел.

Також в наведеній довідці зазначено, що заборони, передбачені Законом України "Про очищення влади", на ОСОБА_1 не поширюються.

Разом з тим, в протоколі засідання атестаційної комісії відображені запитання, що обули поставлені позивачеві ( а.с.18), які на думку суду, не направлені на з»ясування ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що суперечить меті наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області №160 від 11.02.2016. Таким чином, рішення про невідповідність позивача займаній посаді та такі мотиви його прийняття як низький рівень знань, низька мотивація, низьке управління змінами, не ґрунтуються на об»єктивних даних, а обставини, що це підтверджують атестаційною комісією не встановлені. Натомність, інші документи, зазначені в протоколі, позивача характеризують виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків, що свідчить про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколі не спростований.

За таких осбтавин суд вважає, що атестаційною комісією при прийнятті рішень не враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, та не надано належних доказів того, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач проявив себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників із встановлених критеріїв.

З огляду на викладене, суд вважає, що за відсутності підстав для проведення атестації позивача та за наявності необґрунтованого висновку атестаційної комісії, підстав для звільнення позивача не було.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, перевіривши наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області про звільнення ОСОБА_1 на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає наказ не обгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а позивач має бути поновлений на службі, на посаді, яку займав. Окрім того, вирішивши питання про поновлення на службі позивача, суд приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, вказаний в довідці про доходи ( а.с.39) розмір середньоденного заробітку позивача 154,84 грн. та кількість днів вимушеного прогулу - 33 дні, середній заробіток за час вимушеного прогулу склав 5109,72 грн.

На підставі ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню. Розмір такого стягнення у межах місячної суми складає 4645,20 грн. грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст..87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу відносяться до витрат, пов"язаних з розглядом справи. Зі змісту ч.1 ст.90 Кодексу вбачається, що витрати на правову допомогу це витрати, пов"язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Ч.3 ст.90 Кодексу передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо підготовки процесуальних документів та супроводження даної судової справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат позивачем до адміністративного позову були додані копії Договору про надання правової допомоги від 23 вкресня 2016 року, укладеного з адвокатом ( а.с.40) , квитанція про оплату послуг з розрахунком ( а.с.42). Зміст поданих документів свідчить, що вартість послуг за договором становить сума 2450,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (ідентифікаційний код 40108777, вул.Г.Кондратьєва, 23 м.Суми, 40000) 2450,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, третя особа: начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнко М.М. про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 вересня 2016 року №268 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби з поліції з посади інспектора Білопільського відділення поліції ( м.Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Білопільського відділення поліції ( м.Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5109 грн. 72 коп.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітку в межах стягнення за один місяць в сумі 4645 грн.20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 2450,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст посатнови складений 31 жовтня 2016 року.