Справа № 521/16908/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/347/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 жовтня 2016 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та просив визнати дії та рішення Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі міста Одеси № 198023 від 17 червня 2016 року щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1, пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року, без обмеження максимальним розміром відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, що діяла на час призначення йому пенсії у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» неправомірними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 01 грудня 2015 року призначеної пенсії відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати з урахуванням наданої прокуратурою Одеської області довідки № 105 від 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказав, що з 04 квітня 2003 року, він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з максимального розміру, а саме 90% від чинної на той час заробітної плати на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Одеської області з продовженням трудової діяльності. На момент призначення пенсії стаж роботи в органах прокуратури складав 26 років 8 місяців 13 днів. 01 листопада 2010 року ОСОБА_1 був звільнений з органів прокуратури України на підставі ст. 50 -1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років та продовжував отримувати призначену пенсію в розмірі 90% своєї заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески. У зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких з 01 грудня 2015 року відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. 16 червня 2016 року ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі міста Одеси подано відповідну заяву та довідку прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року для здійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії, виходячи з нового розрахунку заробітної плати в сумі 17348,91 гривень відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90% без обмеження максимальним розміром. Проте, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси № 198023 від 17 червня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, визначеної в вищезазначеній довідці без обмеження максимальним розміром, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з цим, Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не перераховують. Відмовляючи здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХII від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, тобто на підставі норми, яка діяла на момент призначення ОСОБА_1 пенсії, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, не вірно тлумачило норми Закону, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України. Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, редакція якої змінювалась, в тому числі і відсоткове співвідношення призначеної пенсії з 90% до 60% від суми заробітної плати, зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII та Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 27 грудня 2014 року № 76-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення ОСОБА_1 пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII в редакції, що діяла на час призначення ОСОБА_1 пенсії, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про те, що станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, тобто 16 червня 2016 року, набули чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, а також Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статую суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку. На момент призначення ОСОБА_1 пенсії, тобто у квітні 2003 року, Законом України «Про прокуратуру» було встановлено розмір пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури - 80% суми заробітної плати зі збільшенням цього коефіцієнту на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років та регламентовано право працівників прокуратури на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особі застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії. Відмова Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси в перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення йому пенсії, а саме у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 105 від 01 січня 2016 року, виданої прокуратурою Одеської області, без обмеження максимальним розміром є неправомірною і суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Перерахунок ОСОБА_1 пенсії має бути проведено на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих ним, в даному конкретному випадку - за довідкою прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року, виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження максимальним розміром. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують та обмежують його права, передбачені діючим законодавством.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси надав до суду заперечення проти позову та просив відмовити в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 04 квітня 2003 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ. 16 червня 2016 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії. Рішенням від 17 червня 2016 року №198023 йому було відмовлено. На момент звернення позивача за перерахунком пенсії ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не діяла, тому Управління не мало законних підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі норм даної статті. З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, п. 5 Прикінцевих положень, якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону та нормативно-правових актів для реалізації цього закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто з 01 червня 2015 року пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються. Управління не порушувало прав позивача, а діяло на підставі і у повній відповідності до вимог чинного законодавства України. Просить прийняти ухвалу про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, оскільки вирішується питання про стягнення коштів з Державного бюджету України, враховуючи обмежені соціально-економічні можливості держави.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України. Матеріалів в справі достатньо для ухвалення судового рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії 01 грудня 2015 року по 17 грудня 2015 року залишено без розгляду. В інший частині розгляд справи продовжено.

З 04 квітня 2003 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з максимального розміру, а саме 90% від чинної та той час заробітної плати на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Одеської області з продовженням трудової діяльності.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1 стаж роботи в органах прокуратури складав 26 років 8 місяців 13 днів.

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 був звільнений з органів прокуратури України на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років та продовжував отримувати призначену пенсію в розмірі 90% його заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески.

У зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до яких з 01 грудня 2015 року відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

16 червня 2016 року ОСОБА_1 подано відповідну заяву до Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі міста Одеси та довідку прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року для здійснення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з нового розрахунку заробітної плати в сумі 17348,91 гривень відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90% без обмеження максимальним розміром.

Проте, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси № 198023 від 17 червня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, визначеної в вищезазначеній довідці без обмеження максимальним розміром, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з цим, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не перераховують.

Відмовляючи здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, тобто на підставі норми, яка діяла на момент призначення ОСОБА_1 пенсії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, не вірно тлумачило норми Закону, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, редакція якої змінювалась, в тому числі і відсоткове співвідношення призначеної пенсії з 90% до 60% від суми заробітної плати, зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ та Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 27 грудня 2014 року № 76-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення мені пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789- XII в редакції, що діяла на час призначення мені пенсії, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення ОСОБА_1 пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ, «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII зміни до ст. 50-І Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про те, що станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, тобто 16 червня 2016 року, набули чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, а також Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статую суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Також вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Крім цього, неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах №21-348а 13 та №21-420а 13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1, тобто у квітні 2003 року, Законом України «Про прокуратуру» було встановлено розмір пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури - 80% суми заробітної плати зі збільшенням цього коефіцієнту на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років та регламентовано право працівників прокуратури на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Свою позицію із зазначеного питання висловив Верховний Суд України у постанові від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), зазначивши, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Із наведених правових норм вбачається, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особі застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані із реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку Держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності вказаних категорій громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 жовтня 2013 року у справі № 21-348а13.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таку позицію щодо неможливості застосування норм закону, які погіршують раніше установлені, підтримав Конституційний Суд України, рішення якого є документами прямої дії.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10- рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5 рп/2005, згідно з яким «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

В Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8- рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком Держави. Діяльність її правотворчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України. Правові гарантії, правова визначеність і пов'язана з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Окрім іншого, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, у тому числі, Законом України «Про прокуратуру», яке є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

В той же час слід зазначити, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп), і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (Рішення Конституційного Суду України від 5квітня 2001року № 3-рп).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права.

В Рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2010 передбачено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, стрижнем цього принципу є передбачуваність. Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.

Згідно з цим принципом люди повинні мати змогу планувати свої дії з упевненістю, що знають про їх правові наслідки. Він вимагає, зокрема, щоб правові акти заздалегідь оприлюднювалися, діяли на майбутнє, були ясними, простими, точними, чіткими і несуперечливими. Застосування актів повинне бути передбачуваним. Така передбачуваність збільшує автономію особи щодо держава ї забезпечує її свободу. Крім того, вона є раціональною засадою організації будь - якої нормативної системи.

До цього принципу входять такі складові, як непорушність і нескасовуваність набутих законних прав; незворотність закону й неможливість застосування закону до особи, яка не могла знати про його існування; законні очікування право особи в своїх діях розраховувати на сталість існуючого законодавства тощо.

Крім цього, відмовляючи ОСОБА_1 у проведенні перерахунку, право на який він має згідно Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси своїми діями також порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, де велика увага акцентується саме на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року. Європейській соціальній хартії (переглянутій) у 1996 році, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) у 1996 році, держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення, тощо.

Таким чином, відмова Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення пенсії, а саме у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 105 від 01 січня 2016 року, виданої прокуратурою Одеської області, без обмеження максимальним розміром є неправомірною і суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України у стравах №21-348а13, №21-445а13, які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи наведене, перерахунок пенсії ОСОБА_1 має бути проведено на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих ним, в даному конкретному випадку - за довідкою прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року, виходячи з розміру 90% від суми місячного заробітку без обмеження максимальним розміром.

Згідно із підпунктом 4 п. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 99, 158, 160, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії та рішення Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі міста Одеси № 198023 від 17 червня 2016 року щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1, пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Одеської області № 105 від 01 січня 2016 року, без обмеження максимальним розміром відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, що діяла на час призначення йому пенсії у зв'язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 18 грудня 2015 року призначеної пенсії відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року із змінами та доповненнями, що діяла на час призначення йому пенсії, в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати з урахуванням наданої прокуратурою Одеської області довідки № 105 від 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Гуревський В.К.