Справа № 2а-263/08/0970
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/4777/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року про залишення без задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за її позовом до Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

07 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року у справі за її позовом до Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обґрунтована тим, що після набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі позивачу стали відомі обставини, які мали істотне значення при вирішенні спору, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови, що належить переглянути, які у відповідності до п. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі № 2а-263/08/0970 заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просив ухвалу суду першої інстанції від 08 червня 2016 року скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не були розглянуті зазначені в заяві нововиявленні обставини та не надано їм належної правової оцінки, не перевірено обґрунтованості поданих доказів. Тому таке судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

У ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України суд розглядає справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що скаргу треба залишити без задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 245 КАС України, для перегляду у зв'язку із нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011 року в адміністративній справі 2а-263/08/0970, а тому заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в цій справі треба залишити без задоволення.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Відповідно до матеріалів справи постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, визнання дій та рішень протиправними та зобов'язання вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ начальника Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації №4-к від 13.02.2002 року про звільнення ОСОБА_3 з посади спеціаліста відділу обліку та звітності згідно з п.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу». Стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14.02.2002 року по 02.01.2011 року за 1676 робочих днів в розмірі 134817,44 грн. з проведенням відрахувань загальнообов'язкових зборів і платежів. Стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 10000 грн. моральної шкоди. Визнано ОСОБА_3 такою, що звільнена з посади спеціаліста за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку з ліквідацією Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Зобов'язано Івано-Франківську обласну державну адміністрацію внести до трудової книжки ОСОБА_3 запис про присвоєння їй 13 рангу державного службовця відповідно наказу № 56 від 12.07.1995 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012 року апеляційні скарги сторін було залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду в цій справі без змін.

Касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду в цій справі позивачем відкликано.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, на які посилається позивач у своїй заяві, є:

істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України);

скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, підставами такого перегляду, на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, не є допущені судом під час розгляду справи недоліки, як то незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами закон пов'язує із тим, що на час ухвалення відповідного рішення суд не мав об'єктивної можливості врахувати обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Таким чином, під нововиявленою обставиною слід розуміти таку обставину, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Разом із тим, нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду судового рішення у такому порядку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не виправлення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, однак про її існування стало відомо лише після ухвалення судового рішення у справі.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що не вважається нововиявленою обставиною також зміна правової позиції суду в інших подібних справах, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скаргах, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом із тим, відповідно до заяви ОСОБА_3 про перегляд постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2011 року за нововиявленими обставинами такою обставиною заявниця вважає те, що Департамент будівництва житлово-комунального господарства Івано-Франківської ОДА є правонаступником Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської ОДА та відповідно правонаступником роботодавця та страхувальника позивача, а саме Управління капітального будівництва Івано-Франківської ОДА. Тому висновки суду про ліквідацію останнього є помилковими, що тягне за собою визнання протиправним звільнення ОСОБА_3 із таких підстав.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що вказана обставина не може бути визнана нововиявленою у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, оскільки нею позивач ОСОБА_3 обґрунтовувала свої позовні та апеляційні вимоги. Відтак, наведення ОСОБА_3 та її представником нових доказів на обґрунтування твердження про те, що ліквідація Управління капітального будівництва Івано-Франківської ОДА не відбулася, не може розглядатися як встановлення нововиявлених обставин у справі.

Оцінюючи посиланняя заявника ОСОБА_3 на наявність у справі обставин, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.04.2010 року у справі № 2а-4394/08/0970, посилання на яку міститься у мотивувальній частині постанови суду від 14.09.2011 року у цій справі, не скасована, залишена без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2010 року та Вищого адміністративного суду України від 11.04.2014 року, а отже на даний час відсутні правові підстави для висновку про те, що у даній справі було скасовано судове рішення, яке стало підставою для прийняття постанови, що належить переглянути.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що вiдповiдно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановленi судовим рiшенням в адмiнiстративнiй, цивiльнiй або господарськiй справi, що набрало законної сили, не доказуються при розглядi iнших справ, у яких беруть участь тi самi особи або особа, щодо якої встановлено цi обставини. Тобто, учасники адмiнiстративного процесу не зобов'язанi повторно доказувати тi обставини, якi були встановленi чинним судовим рiшенням в iншiй адмiнiстративнiй, цивiльнiй або господарськiй справi, якщо в цiй справi брали участь особи, щодо яких вiдповiднi обставини встановленi.

Водночас, передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України звiльнення вiд доказування не має абсолютного характеру i не може сприйматися судом як неможливiсть спростування пiд час судового розгляду обставин, якi зазначенi в iншому судовому рiшеннi. Для спростування преюдицiйних обставин, передбачених ч. 1 ст. 72 КАС України, учасник адмiнiстративного процесу, який цi обставини заперечує, повинен подати суду належнi та допустимi докази. Цi докази повиннi бути оцiненi судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 86 КАС України з урахуванням вимог ст. 11 КАС України щодо необхiдностi офiцiйного з'ясування всiх обставин справи. Якщо суд дiйде висновку про те, що обставини у справi, що розглядається, є iнакшими, нiж установленi пiд час розгляду iншої адмiнiстративної, цивiльної чи господарської справи, то справу належить вирiшити вiдповiдно до тих обставин, якi встановленi безпосередньо судом, який розглядає справу.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на те, що виходячи із системного аналізу приписів ст.ст. 137, 252 КАС України під час розгляду заяви за нововиявленими обставинами позивач не вправі змінювати позовні вимоги, які були розглянуті судом з постановленням судового рішення, яке той просить переглянути (т. 11, а.с.163-164, 182-182), оскільки у ході такого провадження дається оцінка правильності вирішення судом позовних вимог, що були заявлені на момент постановлення відповідного судового рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі № 2а-263/08/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 27 жовтня 2016 року.