Справа № 810/2501/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року 810/2501/16

Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Брагіної О.Є.; суддів: Панченко Н.Д.; Дудіна С.О.;

при секретарі судового засідання - Гай А.В.;

за участю:

представника позивача - Коєвої М.С.;

представника відповідача - Теренчука Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лтд."

до Державної служби геології та надр України

про визнання нечинним акту перевірки та скасування припису,

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду з вимогами до Державної служби геології та надр України про визнання нечинним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин №06-04/22/2016-16/п від 07.07.2016 р. в частині пункту 5 розділу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час державного геологічного контролю"; визнання протиправним припису Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю ДСГНУ від 12.07.2016 р. №849-14/06 в частині п.5; скасування припису від 12.07.2016 р. №849-14/06у в частині п.5 щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Велико-Димерського родовища (протокол від 24.04.2002 р. №658) та подання у письмовій формі матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень зазначених в п.5 припису. В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідачем безпідставно було застосовано п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин від 22.12.1994 № 865 та покладено на підприємство обов'язок повторного проведення державної експертизи та оцінки запасів Велико-Димерського родовища з включенням резервних скважин №№ 8ю, 9с, 10с та можливістю переведення їх при необхідності в експлуатаційні, позаяк п.25 Положення №865 на момент проведення перевірки втратив чинність, а попередня редакція від 26.03.2008 р., яка відновилась внаслідок скасування редакції постанови від 27.12.2010 р., такого обов'язку надрокористувача, не передбачає.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила вимоги підприємства задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та пояснив, що п.5 Порядку здійснення державного геологічного контролю №1294 від 14.12.2011 р. передбачено його форми, зокрема, і таку як проведення планових та позапланових перевірок надрокористувачів, яким видані спеціальні дозволи на користування. Перевірка ІП "Кока-Кола" була проведена на підставі наказу №194 від 23.06.2015 р., про намір її провести підприємство повідомлено 22.06.2016 р. листом. Предметом перевірки стало дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр.

За результатами перевірки складено акт №06-04/22/2016-16/п (139) від 07.07.2016 р., яким встановлена низка порушень, зокрема, і не проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Велико-Димерського родовища, у зв'язку з чим винесено припис №849-14/06 від 12.07.2016 р., яким зобов'язано підприємство "Кока-Кола" до 12.08.2016 р. їх усунути та подати до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр документи, що підтверджують факт усунення порушень. Вказаний припис було винесено в межах п.16 Порядку №1294.

Як на підставу прийняття припису в частині п.5 акту перевірки, представник відповідача послався на ст.45 Кодексу України про надра, Положення № 865, лист ДФС України від 03.06.2016 р. №9651/5/99-99-12-02-03-16 та лист-роз'яснення Міністерства юстиції України 18.09.2013 р. №10140-0-26-13/10.2. Вважає, що акт перевірки і припис повністю узгоджуються з нормами чинного законодавства, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини справи, із наданням їм відповідної правової оцінки, перевіривши дії відповідача на предмет дотримання положень чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених вимог, з огляду на таке:

як слідує із матеріалів справи позивач- іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджис Україна Лтд." є користувачем надр України- прісних підземних вод Велико-Димерського родовища для виробництва безалкогольних напоїв на підставі спеціального дозволу №4225 від 22.02.2007 р. серії В №001615 та серії А №00284; угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №4225 від 21.11.2011 р., протоколу №658 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві екології та природних ресурсів України від 25.04.2002 р. про затвердження запасів корисних копалин.

В липні 2016 р., Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю ДСГН була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (води, грязі лікувальні), наслідком якої стало складання акту №06-04/22/2016-16/п (139) від 07.07.2016 р. Пунктом 5 розділу "Порушення вимог законодавства" встановлено факт не проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів Велико-Димерського родовища (скважини №№1с, 3с, 5с, 6с, 7с, 2ю, 4ю) з включенням резервних скважин №№ 8ю, 9с, 10с та можливістю переведення їх при необхідності в експлуатаційні.

У зв'язку з виявленими порушеннями, 12.07.2016 р. за №849-14/06 відповідачем було винесено припис, яким зобов'язано позивача у строк до 12.08.2016 р. усунути його та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документи, що підтверджують факт виконання.

Не погоджуючись із актом та приписом позивач оскаржив їх в судовому порядку з тих підстав, що станом на день складання акту та припису до нього норма п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин втратила чинність, а відтак у позивача відсутній обов'язок перед державою у проведенні повторної експертизи корисних копалин.

Вирішуючи спір у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що предметом доказування у ній є з'ясування обставин щодо наявного обов'язку підприємства позивача провести повторну експертизу запасів корисних копалин, у даному випадку прісних підземних вод, з урахуванням чого зазначає наступне:

статтею 13 Конституції України встановлено, що земля та її надра, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

В сучасних умовах підземні прісні води є стратегічним запасом держави Україна. За даними ООН наразі кожна людина із шести, що мешкають на планеті Земля, тобто більше мільярда людей, страждають від гострої нестачі питної прісної води. За розрахунком ООН до 2019 р. більш ніж половина країн земної кулі зазнає гострого дефіциту прісної води, а до середини століття вже до трьох чвертей населення Землі зіткнеться із смертельною проблемою зневодження.

Крім того, що прісна вода є основним джерелом існування людини, мінерально-сировинна база країни визначає розвиток її економіки, оскільки використання надр є джерелом наповнення бюджету.

Основоположним чинником ефективного управління мінерально-сировинною базою держави і запорукою раціонального та ощадливого використання у сфері управління користуванням надр є державна експертиза та оцінка запасів корисних копали.

Запаси корисних копалин і техніко-економічна оцінка ефективності їх розробки є підставою для складання проектів промислової розробки й переходу до видобування корисних копалин. При цьому проект промислової розробки родовища передбачає розробку всіх запасів корисних копалин, які затверджено як економічно рентабельні промислові й надано в користування. За результатами державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин визначають економічно рентабельний оптимальний варіант розробки родовищ.

Втрата державою функцій і важелів з управління мінерально-сировинною базою країни, які уособлює ДКЗ України, матиме наслідком утрату об'єктивної інформації щодо стану запасів і ресурсів корисних копалин у надрах і відповідно унеможливить державне управління та регулювання користуванням надр та їх охорони.

Найважливішими завданнями у сфері управління користуванням надр, виконання яких забезпечує державна експертиза та оцінка запасів корисних копалин, є створення умов раціонального вичерпного використання корисних копалин, дотримання балансу законних інтересів держави й користувачів надр, об'єктивна геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин у надрах та їх достовірний державний облік. Відсутність обліку та контролю за використанням природних запасів має своїм наслідком їх необґрунтовану втрат та позбавлення можливості одержання доходів від їх споживання.

З метою єдиного підходу до оцінки запасів розроблено Класифікацію запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, яка адаптована до Міжнародної Рамкової Класифікації Організації Об'єднаних Націй викопних енергетичних та мінеральних запасів і ресурсів корисних копалин 2009 р. (РК ООН- 2009).

В аспекті розгляду надр як джерела корисних копалин, це частина землі, що включає матеріальні речовини (корисні копалини), що знаходяться у верхній частині земної кори, в межах якої можливий їх видобуток для всіх видів діяльності людей.

Ресурс - кількісна міра можливості виконання будь-якої діяльності; умови, що дозволяють за допомогою певних перетворень отримати бажаний результат.

Оцінка надр та природних ресурсів з боку держави розглядається також як джерело здобуття доходів. Оцінка природних ресурсів в Україні виконує наступні функції: визначає вартість об'єктів для встановлення вартості їх показників для ефективного освоєння з врахуванням кількості і якості корисних копалини, умов їх залягання, транспортної і іншої інфраструктури; умови видобутку і переробки, можливі ціни і умови реалізації, оподаткування і інших найбільш значимих чинників.

Основні характеристики об'єктів оцінки впливають на витрати і результати їх освоєння, до яких відносяться геолого-технологічні параметри об'єктів оцінки (об'єм і структура запасів, властивості колектора, характеристики продуктивних пластів хіміко- технологічні властивості сировини, що добувається, і ін.), визначають технологію підготовки і розробки запасів корисної копалини. Умови ринку, в яких відбуватиметься освоєння об'єктів оцінки (ринок збуту продукції ціни реалізації; темпи інфляції; ставка банківського відсотка і ін.), які встановлюють величину доходу, що може бути отриманий в перспективі в результаті освоєння об'єктів. Умови надрокористування, на яких проводиться освоєння об'єктів оцінки (параметри чинного в Україні законодавства в області надрокористування, система оподаткування добувних підприємств, умови фінансування і ін.), що визначають розподіл очікуваного доходу між учасниками цього процесу. Оцінка ресурсів (надр, родовищ) необхідна для здійснення розрахунку передбачуваних доходів до бюджету у вигляді разових і регулярних доходів і платежів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що корисні копалини, дозвіл на використання яких має позивач, є важливим стратегічним ресурсом України та об'єктом оподаткування- джерелом видатків за рахунок яких наповнюється бюджет.

Прісна вода це власність народу України, державна політика у сфері управління корисними копалинами проводиться уповноваженими органами, в тому числі Держгеонадром в особі його структурних підрозділів. Здійснення регулярної оцінки надр та природних ресурсів одна із функцій держави, виконання якої забезпечується законом.

Згідно Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №391/2011 з наступними змінами та доповненнями, на Держгеонадр покладено обов'язок забезпечення вивчення та впровадження заходів раціонального використання надр. Для виконання покладених завдань, відповідач наділений правом здійснення державного контролю за: геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, в тому числі, за виконанням вимог щодо охорони надр під час ведення робіт з їх вивчення; виконання державних програм геологорозвідувальних робіт, геологічних завдань і замовлень; обгрунтованістю застосування методик і технологій, якістю, комплексністю, ефективністю робіт із геологічного вивчення; виконанням рішень з питань методичного забезпечення робіт із геологічного вивчення та використання надр; дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами; повнотою вивчення геологічної будови надр, гірничо-технічних, інженерно-геологічних, геолого-екологічних та інших умов вивчення родовищ корисних копалин; відповідністю геологорозвідувальних робіт і наукових досліджень державним контрактам і замовленням, а також проектам за проведенням таких робіт; використанням технічних засобів і методів ведення робіт із геологічного вивчення надр, які б виключали невиправдані втрати корисних копалин і погіршення їх якості; своєчасністю та відповідністю встановленим вимогам введення в експлуатацію розвіданих родовищ корисних копалин; дотриманням під час дослідно-промислової експлуатації родовищ корисних копалин технологій, які б забезпечували необхідне їх вивчення, не знижуючи при цьому промислову цінність; збереженням розвідувальних гірничих виробок і свердловин для розробки родовищ корисних копалин, збереженням геологічної документації, зразків порід, дублікатів проб, які можуть бути використані при подальшому вивченні надр; обгрунтованістю напрямів пошукових, розвідувальних і інших робіт з геологічного вивчення надр та інше.

Ресурси надр - це економічний актив, що класифікується як нефінансовий невироблений актив (п.7.21 Керівництва із статистик державних фінансів, Міжнародний валютний фонд, 2001), відображення вартості якого, як основного засобу виробництва передбачено п. 10.173 Системи національних рахунків, схваленої Організацією об'єднаних націй у 2008 році. Облік ресурсів надр, що можуть бути використаними або використовуються для генерування доходів як користувача у якості основного засобу підприємства, так і власника здійснюється не тільки в матеріальній, але й грошовій формах.

Статтею 5 Кодексу про надра визначено, що ділянки надр в межах території України та її континентального шельфу із запасами корисних копалин, оціненими як промислові формують Державний фонд родовищ корисних копалин. Для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища (ст.45 Кодексу).

Вказані кондиції, включають не тільки оцінку кількісних факторів запасів корисних копалин, але й модифікуючі фактори інших умов розробки родовища, зокрема, технічних рішень в переробних технологіях, екологічних, економічних та маркетингових умов провадження господарської діяльності користувачів надр в межах конкретної ділянки надр, включаючи державне регулювання правовими та соціальними стандартами.

КМУ 05.05.1997 р. своєю постановою затвердив Класифікацію запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, згідно якої геолого-економічною оцінкою ділянки надр вважається періодичний аналіз результатів кожної стадії геологічного та техніко-економічного вивчення ресурсів корисних копалин ділянки надр з метою встановлення та/або зміни промислового значення їх запасів на підставі інформації про фактичні технологічні схеми, техніко-економічні показники і фінансові результати видобування корисних копалин в межах такої ділянки (п.2 Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду).

Права та обов'язки користувача надр передбачають здійснення та забезпечення ним повноти геологічного вивчення наданих у користування ділянок надр (ст.24 Кодексу).

Повноваження із організації та координації геологічного вивчення ділянок надр, у тому числі й в частині модифікуючи факторів кондицій мінеральної сировини (ст.37 Кодексу), а також із затвердження порядку розробки кондицій на мінеральну сировину (ст.45 Кодексу), делеговано центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Частиною 2 ст. 45 Кодексу про надра встановлено, що кондиції на мінеральну сировину розробляються з урахуванням раціонального використання всіх корисних копалин, а також наявних у них цінних компонентів і підлягають експертизі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Положення виконання державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, включаючи оцінку запасів корисних копалин геологічне вивчення яких виконано в період провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин на ділянці надр, який спрямований на забезпечення дотримання єдиного підходу до визначення техніко-економічних та фінансових показників господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин у межах конкретної ділянки надр, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865. У цьому положенні, з огляду на мінливість модифікуючих факторів, та з метою оцінки встановлення та/або зміни промислового значення запасів ділянки надр на підставі інформації про фактичні технологічні схеми, техніко-економічні показники і фінансові результати видобування корисних копалин в межах ділянки надр передбачено виконання державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин.

Приймаючи рішення по даній справі, колегія суддів виходила із наступного:

дійсно на момент розгляду даної справи п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин від 22.12.1994 №865 в редакції від 27.12.2010 р. втратив свою чинність, проте попередня редакція п.25 цього Положення не відновилась, що підтверджується і листом-роз'ясненням Міністерства юстиції України 18.09.2013 р. №10140-0-26-13/10.2, який міститься в матеріалах адміністративної справи.

Таким чином, п.25 із змісту Положення №865 на момент розгляду даної справи виключений.

Проте, суд вважає, що з припиненням існування п.25 Положення №865 обов'язок позивача як користувача надр щодо проведення повторної експертизи та оцінки корисних копалин залишився незмінним, виходячи із такого:

статтею 13 Конституції України визначено, що надра та природні ресурси України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади в межах, визначених цією Конституцією. Власність зобов'язує.

Пунктом 5.4. рішення Конституційного суду України від 10.10. 2001 року у справі N1-23/2001 N 13-рп/2001 встановлено, що "власники, здійснюючи право власності, повинні додержуватися конституційних положень про те, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства" (частина сьома статті 41)".

"Право держави обмежити володіння, користування та розпорядження майном визначено Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року ( 995_004 ). Кожна фізична або юридична особа, зазначається в цьому документі, має право мирно володіти своїм майном. Проте держава має право вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів..." (стаття 1)",- вказано в рішенні Конституційного суду.

Інтереси держави вимагають наявності достовірної та об'єктивної оцінки запасів природних копалин для встановлення та/або зміни їх промислового значення на підставі інформації про фактичні технологічні схеми, техніко-економічні показники і фінансові результати видобування корисних копалин.

У зв'язку з чим законодавець ч. 3 ст. 45 Кодексу закону про надра передбачив, що запаси корисних копалин підлягають експертизі та оцінюються Державною комісією України по запасах корисних копалин у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 05.05.1997 р. №432, зареєстрованою в Мін' юсті України затверджено Класифікацію запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр.

Ця Класифікація адаптована до Міжнародної Рамкової Класифікації Організації Об'єднаних Націй викопних енергетичних та мінеральних запасів і ресурсів корисних копалин 2009 р. (РК ООН- 2009) .

Відповідно до п.2 Класифікації геолого-економічна оцінка ділянки надр -це періодичний аналіз результатів кожної стадії геологічного та техніко-економічного вивчення ресурсів корисних копалин ділянки надр з метою встановлення та/або зміни промислового значення їх запасів.

Геолого-економічна оцінка ділянки надр є складовою державної експертизи корисних копалин.

За визначенням термінів та понять періодичний аналіз це аналіз, що проводиться систематично через певний інтервал часу. Залежно від інтервалу часу проведення аналізу виділяють: щоденний, тижневий, декадний, місячний, квартальний, річний.

Таким чином, позивач, як суб'єкт користування надрами, повинен періодично проводити геолого-економічну оцінку ділянки надр, яка є невід'ємною частиною державної експертизи природних копалин, і цей обов'язок визначений державою в особі її уповноважених органів.

Згідно доказів адміністративної справи, геолого-економічна оцінка запасів підземних вод Велико-Димерського родовища по свердловинах №1с, 2ю, 3с, 4ю, 5с, 6с, 7с проводилась на основі контракту №ОР 899/106 від 17.08.1999 р. Оцінка запасів була затверджена ДКЗ протоколом №658 від 25.04.2002 р., з цього часу державна експертиза корисних копалин, як власне, і оцінка запасів підземних вод, позивачем не проводились.

У зв'язку з наведеним, суд вважає правомірною вимогу відповідача, як уповноваженого органу держави, який здійснює права власності від імені Українського народу щодо проведення повторної експертизи запасів корисних копалин з метою об'єктивної оцінки мінерально-сировинної бази, забезпечення достовірності оцінених запасів корисних копалин відповідності їх якісних показників запланованим напрямам використання; створення умов для найповнішого, економічно раціонального й комплексного використання запасів родовищ корисних копалин з дотриманням вимог щодо охорони надр та навколишнього природного середовища тобто в межах здійснення права власності та з урахуванням необхідності періодичного аналізу результатів кожної стадії геологічного та техніко-економічного вивчення ресурсів корисних копалин ділянки надр (п.2 Класифікації), тобто здійснення обліку та визначення ефективності використання корисних копалин в інтересах суспільства.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органу державного нагляду надано право на вжиття заходів реагування на виявлені порушення ,- протягом п'яти днів з дня завершення здійснення державного нагляду (контролю) скласти припис щодо усунення виявлених порушень закону.

Припис не є санкцією за виявлене порушення, це документоване управлінське рішення нормативного характеру, що видається в межах наданої компетенції відповідним органом управління (влади) з метою зобов'язати юридичну або фізичну особи виконати певні дії протягом певного часу, тобто припис є інструментом спонукання до вчинення певних дій.

З огляду на вказане, Держгеонадра, реалізовуючи надані їм функції контролю за організацією вивчення, обліку та раціонального використання надр зобов'язує проводити повторну державну експертизу шляхом видачі приписів під час здійснення перевірок департаментом Державного геологічного контролю.

Виконання цих приписів не створює фінансового обтяження господарської діяльності користувачів ділянок надр, оскільки фінансовий ресурс на виконання робіт із геологічного вивчення створюється за рахунок використання коригуючого коефіціента, який у розмірі 70 відсотків (п.п.252.22 ст.252 ПКУ) застосовується до податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для ділянок надр, на яких своєчасно виконана регулярна геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин. Отже права та інтереси позивача наявністю п.5 акту перевірки розділу "Виявлені порушення" та п.5 припису, не порушені.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог та необхідність відмови у їх задоволенні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Брагіна О.Є.

Судді: Панченко Н.Д.

Дудін С.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 11 жовтня 2016 р.