Справа № 1513/2185/12
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1513/2185/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Тітаренко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області, Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16»

про

визнання неправомірними дії відповідача, визнання неправомірними рішень відповідача, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення № 174 від 15.10.1998 року «Про призначення будівлі АДРЕСА_1 житловим будинком», рішення № 147 від 22.10.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, двоповерховий житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 за Відкритим акціонерним товариством «Пересувна механізована колона № 16»» і проведення реєстрації права власності.

Під час розгляду справи в суді, позивач неодноразово змінював, доповнював та уточнював позовні вимоги.

15.08.2016 року ОСОБА_1 подав уточнений адміністративний позов до Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області (далі по тексту - Виконавчій комітет) та Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16» (далі по тексту - ВАТ «ПМК № 16») (т.с. 2, а.с. 56-59) та просить суд:

- визнати неправомірними дії Виконавчого комітету щодо прийняття неправомірних рішень № 174 від 15.10.1998 року та № 147 від 22.10.2009 року і скасувати їх;

- визнати будинок гуртожитку по АДРЕСА_1 жилим комунальним будинком громади м. Кілія Одеської області, для наступної приватизації кімнат мешканцями цього будинку;

- стягнути з ВАТ «ПМК № 16» на користь позивача 20000 гривень відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з відповідачів на користь позивача всі судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 пояснили наступне.

З 08.01.1986 року ОСОБА_1 зареєстрований та мешкав у двоповерховій будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1. Вказана будівля гуртожитку була побудована у кінці 1970 року структурним підрозділом ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд». 18 липня 1997 року структурний підрозділ ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд» перетворено у ВАТ «ПМК № 16». ВАТ « ПМК № 16» 08.04.1997 року припинило усі зобов'язання по правонаступній діяльності структурного підрозділу ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд». Двоповерхова будівля гуртожитку, розташованого за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, у власність або на баланс ВАТ «ПМК № 16» не передавалась, оскільки акти приймання-передачі відсутні. Оскільки вказана будівля є об'єктом соціальної сфери, у відповідності до норм діючого законодавства, вона повинна була бути передана у комунальну власність громади м. Кілія Одеської області, тобто Кілійській міській раді Одеської області. У 1998 році адміністрація ВАТ «ПМК № 16» звернулась до Кілійської міської ради Одеської області з заявою про визнання гуртожитків по АДРЕСА_1 житловими комунальними будинками. До звернення були додані висновки відділу архітектури Кілійської РДА, СГПЧ-21 по охороні Кілійського району та санітарної служби Кілійського району, які не заперечували проти визнання гуртожитків по АДРЕСА_1 житловими комунальними будинками. Однак, не зважаючи на те, що у зверненні голови ВАТ «ПМК № 16» та у висновках вищевказаних служб мова йшла про визнання гуртожитків житловими комунальними будинками, рішенням Виконавчого комітету № 174 від 15.10.1998 року вказаним гуртожиткам неправомірно був наданий статус житлових будинків. 02.10.2009 року голова правління ВАТ «ПМК № 16» звернувся до Кілійської міської ради Одеської області з заявою про оформлення права власності вже не на комунальний житловий будинок або будівлю гуртожитку, а на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, з метою подальшої приватизації квартир їх мешканцями. При цьому, до заяви було додано лише довідку про знаходження будівлі на балансі ВАТ «ПМК № 16», довідку про її вартість та технічну документацію. Неправомірним рішенням Виконавчого комітету № 147 від 22.10.2009 року заяву задоволено та оформлено право власності за ВАТ «ПМК № 16» на двоповерховий житловий будинок за вищевказаною адресою. При цьому, Виконавчій комітет навіть не перевірив чи дійсно вказана будівля належить ВАТ «ПМК № 16». У подальшому ВДВС Кілійського РУЮ в Одеській області житловий будинок по АДРЕСА_1 було за борги ВАТ «ПМК № 16» передано у власність гр-на ОСОБА_4, однак рішеннями судів першої та апеляційної інстанції право власності останнього було скасовано. Прийнявши оскаржувальні неправомірні рішення, Виконавчій комітет порушив права мешканців будинку (гуртожитку), у тому числі і позивача на приватизацію квартир у яких вони мешкали. При цьому представник позивача зазначив, що рішення № 174 від 15.10.1998 року в частині що стосується гуртожитку по АДРЕСА_1 безпосередньо позивача не стосується і на теперішній час є не актуальним.

Зважаючи на вищевикладене, позивач та його представник просять суд визнати рішення Виконавчого комітету № 174 від 15.10.1998 року «Про призначення будівлі АДРЕСА_1 житловим будинком», рішення № 147 від 22.10.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, двоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за Відкритим акціонерним товариством «Пересувна механізована колона № 16» неправомірними та скасувати їх.

Також ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 зазначили, що будівля гуртожитку розташована за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, відповідно до норм діючого законодавства відноситься до об'єктів соціальної сфери і повинна бути передана у комунальну власність громади м. Кілія, тобто Кілійській міській раді Одеської області, для подальшої приватизації квартир їх мешканцями, у тому числі і позивачем. Однак ВАТ «ПМК № 16» не має наміру передавати, а Кілійська міська рада Одеської області не бажає приймати у комунальну власність вищевказану будівлю гуртожитку. На підставі викладеного, позивач та його представник просять суд визнати будинок гуртожитку по АДРЕСА_1 житловим комунальним будинком громади м. Кілія, оскільки у такому випадку відбудеться спрощена процедура переходу права власності до Кілійської міської ради Одеської області, так як на теперішній час будівля є безхозною.

Протиправними діями ВАТ «ПМК № 16», пов'язаними з незаконним оформленням права власності на вищевказану двоповерхову будівлю гуртожитку та позбавленням позивача права на приватизацію квартири, у якій він мешкає, ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду. Ініціатором незаконного привласнення будинку була адміністрація ВАТ «ПМК № 16», яка всупереч вимогам діючого законодавства не передала його у комунальну власність громади м. Кілія, а оформила на нього своє право власності. Данні обставини порушили законні права та інтереси позивача і вимусили його на протязі тривалого часу поновлювати законність і справедливість у судах різних юрисдикцій, а також призвели до душевних страждань і заподіяли шкоду. Достатньою компенсацією завданої моральної шкоди позивач та його представник вважають 20000 гривень, які просять стягнути з ВАТ «ПМК № 16» на користь ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області Тітаренко Надія Андріївна в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі з наступних підстав. Виконавчій комітет Кілійської міської ради Одеської області приймаючи рішення № 174 від 15.10.1998 року та № 147 від 22.10.2009 року діяв виключно у межах своїх повноважень та на підставі норм діючого законодавства, а також наданих Керівництвом ВАТ «ПМК № 16» заяв і додатків до них. Виконавчій комітет при прийнятті рішень лише розглядає надані заявником документи, однак позбавлений повноважень перевіряти достовірність внесених у наданих документах даних. Керівництвом ВАТ «ПМК № 16» до заяв про визнання будівлі, розташованої за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, були додані усі необхідні документи, вони були розглянуті Виконавчім комітетом, заяви були задоволені. У зв'язку з цим представник вважає позов в частині визнання неправомірними та скасуванні оскаржувальних рішень не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Порядок передачі нерухомого майна у комунальну власність громади визначений Постановою КМУ № 891 від 06.11.1995 року «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій». Згідно з п. 5 вказаної Постанови передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність проводиться комісією з питань прийняття відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопільською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної ради. Оскільки діючим законодавством встановлена процедура передачі нерухомого майна у комунальну власність громади, представник відповідача вважає, позов в частині визнання судом спірної будівлі житловим комунальним будинком громади м. Кілія є необґрунтованим і його задоволення буде суперечити вимогам закону.

Також представник відповідача вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки навіть визнання будівлі, розташованої за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, житловим будинком не позбавляє позивача права на приватизацію квартири у якій він мешкає.

На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16», який про дату, час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладення слухання по справі або про розгляд справи за його відсутності не надав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначено у ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так судом достовірно встановлено наступне:

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_1, він з 08.01.1986 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /т.с. 1, а.с 135/.

У статуті Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована Колона № 16» (т.с. 2, а.с. 1-8), зареєстрованому Кілійською РДА Одеської області 02.02.1997 року і перереєстрованому 18.07.1997 року зазначено наступне:

- П. 1.1. - Відкрите акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 16» засновано відповідно до рішення регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області наказом від 15.10.1995 року № 147 шляхом перетворення структурного підрозділу ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд».

- П. 3.3. - АТ припиняє свої зобов'язання по правонаступній діяльності структурного підрозділу ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд» 08.04.1997 року як до юридичних, так і до фізичних осіб.

- П. 3.5. - АТ є власником придбаного майна шляхом приватизації структурного підрозділу ПМК-16 державного підприємства «Дунайводбуд»; продукції, виробленої АТ в результаті господарської діяльності; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених чинним законодавством.

У відповідності до відповіді голови правління ВАТ «ПМК № 16» № 10 від 22.07.2016 року на запит суду, акти приймання-передачі матеріальних цінностей він не бачив та не знайшов (т.с. 2, а.с. 30).

Згідно з заявою голови ВАТ «ПМК № 16» (без номеру та дати) ВАТ «ПМК № 16» звернулось до Голови Кілійської міської ради з проханням визнати гуртожитки, розташовані по АДРЕСА_1 житловими комунальними будинками (т.с. 1, а.с. 10).

Відповідно до висновків відділу архітектури Кілійської РДА № 83 від 06.06.1997 року, Санітарної служби Кілійського району № 429 від 06.06.1997 року та СППЧ-21 з охорони Кілійського району № 16 від 09.06.1997 року, вказані установи вважають за можливе визнання гуртожитків ВАТ «ПМК № 16», розташованих в АДРЕСА_1 житловими комунальними будинками (т.с. 1, а.с. 11-13).

Рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 174 від 15.10.1998 року будівлі АДРЕСА_1 призначені житловими будинками (т.с. 1, а.с. 9).

02.10.2009 року голова правління ВАТ «ПМК № 16» звернувся до Кілійського міського голови з заявою про оформлення права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, з метою подальшої приватизації квартир їх мешканцями (т.с. 1, а.с. 15).

Згідно довідки (без номеру та дати) за підписами голови правління та головного бухгалтера ВАТ «ПМК № 16» житловий будинок АДРЕСА_1 належить та перебуває на балансі підприємства (т.с. 1, а.с. 17).

Відповідно до довідки (без номеру та дати) за підписами голови правління та головного бухгалтера ВАТ «ПМК № 16» вартість житлового будинку АДРЕСА_1 що належить підприємству, складає 203438 гривень (т.с. 1, а.с. 16).

Рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 147 від 22.10.2009 року оформлено права власності на об'єкт нерухомого майна, двоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за Відкритим акціонерним товариством «Пересувна механізована колона № 16» (т.с. 1, а.с. 14).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.05.2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задоволено. Скасовано свідоцтво про право приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1, зареєстроване 27.12.2011 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори в реєстрі за № 3033. Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1, реєстраційний номер 29501536, номер запису 10477 в книзі 66, стор. 18, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 11.01.2012 року (т.с. 1, а.с. 202-206).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 04.11.2015 року рішення суду першої інстанції від 29.05.2015 року залишено без змін (т.с. 1, а.с. 207-213).

Згідно з листами Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 02/38/121 від 25.11.2015 року та № 02/29/20 від 30.03.2016 року під час проведення перевірки ВАТ «ПМК № 16» були виявлені численні порушення законодавства про цінні папери (т.с. 2, а.с. 69-71 ).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 15 ЖК Україні виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: 1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 2) керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; 3) здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18); 4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду; 5) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39); 6) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52); 7) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта статті 134), затверджують списки осіб, які вступають до житлово-будівельного кооперативу, і рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про прийом до членів кооперативу та про надання квартири (частина шоста статті 137, частина перша статті 141); 8) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138); 9) приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових (стаття 118), затверджують рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених про включення жилих приміщень у будинках колгоспів до числа службових і перелік категорій працівників, яким можуть надаватися такі приміщення (стаття 120); 10) видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141); 11) видають охоронні свідоцтва (броню) на жилі приміщення (стаття 75); 12) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); 13) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178). Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що всупереч заяви голови ВАТ «ПМК № 16» та висновкам відділу архітектури Кілійської РДА № 83 від 06.06.1997 року, Санітарної служби Кілійського району № 429 від 06.06.1997 року і СППЧ-21 з охорони Кілійського району № 16 від 09.06.1997 року, Виконавчій комітет Кілійської міської ради Одеської області своїм рішенням № 174 від 15.10.1998 року визнав будівлю АДРЕСА_1 не комунальним житловим будинком, а житловим будинком, рішення в цій частині є неправомірним.

На підставі викладеного суд вважає позовну вимогу ОСОБА_1 в частині визнання неправомірним та скасування рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 174 від 15.10.1998 року «Про призначення будівель АДРЕСА_1 житловими будинками», в частині призначення будівлі АДРЕСА_1,Одеської області житловим будинком обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 147 від 22.10.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, двоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за Відкритим акціонерним товариством «Пересувна механізована колона № 16»» приймалось на підставі рішення № 174 від 15.10.1998 року, яке судом визнано неправомірним та таким що підлягає скасуванню, воно також є неправомірним та підлягаючим скасуванню, а позов в цій частині, на думку суду, також є обґрунтованим та таким, що підялгає задоволенню.

Порядок передачі нерухомого майна у комунальну власність громади визначений Постановою КМУ № 891 від 06.11.1995 року «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій».

Відповідно до п. 1-2 Положення, воно визначає порядок передачі в комунальну

власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій. Передача в комунальну власність відомчого житлового фонду в інших випадках здійснюється в такому ж порядку з дотриманням вимог Законів України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших законодавчих актів. Передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки.

Згідно з п. 5 положення передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність проводиться комісією з питань прийняття відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопільською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної ради.

У відповідності зі ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Оскільки Постановою КМУ № 891 від 06.11.1995 року визначений порядок передачі нерухомого майна у комунальну власність громади, а ст. 335 ЦК України визначені підстави та порядок передання безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання судом будинку по АДРЕСА_1 в м. Кілія Одеської області жилим комунальним будинком громади м. Кілія Одеської області задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, зазнаних позивачем та інших обставин.

Суд визнає, що внаслідок неправомірних дій ВАТ «ПМК № 16» позивачу було заподіяно моральну шкоду у вигляді моральних хвилювань та порушення звичайного укладу життя, які потребують додаткових зусиль та матеріальних витрат на їх поновлення. Однак, враховуючі вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що достатньою сумою компенсації завданої моральної шкоди буде 10000 гривень, які належить стягнути з ВАТ «ПМК № 16» на користь ОСОБА_1, у зв'язку з чим суд вважає позов в частині стягнення моральної шкоди підлягаючим задоволенню на вказану суму.

На користь позивача з відповідного місцевого бюджету та з ВАТ «ПМК № 16» у відповідності до ст. 94 КАС України в рівних частках підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору.

Керуючись ст. ст. 6 -12, 14, 71, 86, 94, 158-163, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 174 від 15.10.1998 року «Про призначення будівель АДРЕСА_1 житловими будинками», в частині призначення будівлі АДРЕСА_1 Одеської області житловим будинком.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 147 від 22.10.2009 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна, двоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, за Відкритим акціонерним товариством «Пересувна механізована колона № 16»».

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути в рівних частинах з Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області та Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 16» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 107 (сто сім) гривень 30 (тридцять) копійок.

У задоволенні адміністративного позову в частині інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан