Справа № 804/4815/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 р. Справа № 804/4815/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області в якому, просить суд:
-визнати незаконними дії посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності;
-скасувати постанову №13/1100 від 17 травня 2016р., по справі про адміністративне правопорушення, адміністративну справу закрити.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що перевірка позивача здійснювалась за межами строків визначених в направлені №296 від 24.04.16р., зазначає, що акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 04.05.16р., складено за відсутності позивача, отже позивач не відмовлявся від підпису та отримання акту, теж саме стосується протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.16р. Крім того, позивач зазначає, що при складанні протоколу порушено вимоги ст. 256 КУпАП. Отже на думку позивача, відповідач порушив процесуальні норми, при притягненні його до адміністративної відповідальності, в звязку з чим постанова від 17.05.16р. № 13/1100, по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністратвиний позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, заперечень на пропозицію суду не надав.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, тому справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Посадовою особою Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області на підставі направлення від 21.04.2016 № 296 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльност, будівельних норм, державних стандартів і правил гр. ОСОБА_2 на об'єкті " Торгівельний комплекс «Маяк» за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул. Дорожна, 1", за результатами якої складено Акт від 04.05.2016 №б/н.
З вказаного Акту вбачається, що згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.13р. провадження №2/183/2085/13 справа №183/1605/13-ц встановлено, що гр.ОСОБА_2 виконав будівельні роботи з реконструкції торгівельного комплексу «Маяк» який складається з магазину А, кафе А1-А4 магазину автозапчастин А-5, навісу Б, вбиральні В, торгівельного комплексу Д, трансформатора ТР, оглядових колодязів я-я-2, коложязя к, підпірної стіни - №1, огорожі № 2-6, замощення І-ІІІ.
Також, при проведенні перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_2 виконав будівельні роботи з будівництва будівлі шиномонтажу. На момент проведення перевірки будівельні роботи не виконуються, торгівельний комплекс «Маяк» у складі магазину А, кафе А1-А4, магазину автозапчастин А-5, навісу Б, вбиральні В, торгівельного комплексу Д, трансформатора ТР, оглядових колодязів я-я-2, колодязя к, підпірної стіни - №1, огорожі №2-6, замощення І-ІІІ та будівлі шиномонтажу за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул.Дорожна, 1 експлуатується гр.ОСОБА_2 не прийнятим в експлуатацію, що є порушенням ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Отже, під час виїзду встановлено, що приміщення торгівельного комплексу «Маяк» та будівлі шиномонтажу експлуатуються позивачем, чим порушено вимоги п.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
04.05.2016р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку № 553 відносно гр.ОСОБА_2 складено припис, в якому вимагалось усунути виявлене порушення шляхом припинення експлуатації до прийняття зазначених у акті приміщень в експлуатацію відповідно до вимог законодавства. Як зазначено у приписі, від його підпису та отримання позивач відмовився.
Також, вказаною посадовою особою Інспекції 04.05.16р. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено про встановлену відповідальність за встановлені правопорушення та вказано дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 17.05.2016 о 11:00 у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.
Від підпису та отримання вищенаведених документів позивач відмовився, про що перевіряючим зроблено відповідну відмітку.
За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки, припис) від 04.05.16р. головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області винесено постанову від 17.05.2016 № 13/1100 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого пп. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 130500,00 грн. Вказана постанова та дії відповідача щодо притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є предметом даного спору.
Надаючі правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно з ст. 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-Vоргани державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва регламентована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.
Як встановлено ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (надалі - Порядок № 553) закріплено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.
Пунктом 3 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.
Відповідно до п. 5 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України №877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України № 877 на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.
Відповідно ч. 5 ст. 7 Закону України №877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.
Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.
Статтею 10 Закону України № 877 передбачено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Пунктом 11 ст. 4 Закону України № 877 встановлено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
Згідно до п. п. 7, 9 Порядку № 533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.
Враховуючи вищевикладені норми, судом встановлено що Інспекція ДАБІ в Дніпропетровської області при здійсненні перевірки дотримуватись відповідного порядку здійснення цієї перевірки, отже призначення та проведення перевірки є законними та відовідає чинному законодаству України.
По суті встановленого за наслідками перевірки правопорушення та притягення позивача до адміністартивної відповідальності,слід зазначити таке.
Відповідно до абз.7 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) - це документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства.
У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.
Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що суб'єкт господарювання має право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Частиною 8 цієї ж статті заборонена експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію.
Частини 5 зазначеної статті встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Аналогічна процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011.
Таким чином, виключна компетенція щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі сертифіката, що за своїм змістом є прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, визначена законодавством за інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, декларація про готовність об'єкта до експлуатації позивачем до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не подавалась, а відтак, закінчений будівництвом об'єкт, на яке за позивачем визнано право власності є таким, що не прийнятий в експлуатацію.
Відповідно до п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).
Судом встановлено факт того, що ФОП ОСОБА_2 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, не подавав. При цьому, під час виїзду на об'єкт будівництва головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області встановлено, що реконструйоване приміщення торгівельного комплексу «Маяк» та новозбудована будівля шиномонтажу, експлуатуються.
Таким чином, матеріалами перевірки підтверджено недотримання ФОП ОСОБА_2 вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки закінчений будівництвом об'єкт експлуатується без реєстрації відповідної декларації.
Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.
Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244.
Згідно абз.1 п.2 Поряду № 244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Слід також зазначити, що відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності кожен із суб'єктів містобудування несе конкретно за вчинене ним правопорушення. Статтею 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» класифіковано правопорушення залежно від суб'єктів відповідальності.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва III категорії складності, не прийнятих в експлуатацію, - в розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.
Таким чином, беручи до уваги те, що на момент проведення перевірки реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації не було, а приміщення реконструйованого торгівельного комплексу «Маяк» та будівля шиномонтажу фактично експлуатувалися (про що позивачем в адміністративному позові не заперечується), суд дійшов висновку про обґрунтованість прийнятого Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафу за порушення ч.2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
При цьому суд відхиляє посилання сторони позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, на процесуальні порушення при складанні протоколу від 04.05.16р., оскільки дана обставина не впливає на зміст правопорушення, яке відображено в матеріалах перевірки.
Обов'язковою умовою визнання акта неправомірним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття чи реалізації акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.
Аналогічні правові позиції неодноразово висловлювались вищими спеціалізованими судами України та Верховним Судом України.
Також суд враховує, що за умови встановлення порушень суб'єкт містобудування повинен нести відповідальність, і процедурні порушення суб'єктом контролю не свідчать про відсутність порушення законодавства та не звільняють особу від відповідальності.
Крім того, суд враховує викладену в постанові від 23.04.2014 р. № К/800/2118/14 Вищого адміністративного суду України правову позицію, згідно якої порушення процедури проведення перевірки та притягнення суб'єкта будівництва до відповідальності не може бути підставою для звільнення позивача від сплати відповідних штрафних санкцій у випадку, якщо порушення ним вимог будівельного законодавства підтверджено належними та допустими доказами.
В матеріалах справи наявне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.13р. по справі №183/1605/13-ц (провадження №2/183/2085/13), яким позов ОСОБА_2 до Новомосковської районної державної адміністрації, Піщанської сільської ради, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю про визнання права власності задоволено частково, за ОСОБА_2 визнано право власності на магазин А, кафе А1-А4, магазин автозапчастини А5, ТР трансформатор, я-я2 оглядові колодязі, 32-6 огорожі, І-ІІІ змащення, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул Дорожна, 1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.13р. (провадження №22-ц/774/9352/13) рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.13р. в частині задоволення позовних вимог скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на магазин А, кафе А1-А4, магазин автозапчастини А5, ТР трансформатор, я-я2 оглядові колодязі, 32-6 огорожі, І-ІІІ змащення, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Піщанка, вул Дорожна, 1, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.13р. по справі №183/1605/13-ц (провадження №2/183/2085/13) встановлено, що ОСОБА_2 здійснив реконструкцію належного йому на праві власності нерухомого майна без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, будівлі не були введені в експлуатацію. За таких обставин, суд вважає таким, що не підлягає повторному доведенню факт експлуатації об'єкта будівництва ІІІ категорії складності не прийнятого в експлуатацію.

Врахувуючи вище викладене ФОП ОСОБА_2 допущено порушення вимог п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач, до компетенції якого віднесено здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, при виконанні покладених на нього обов'язків встановив, що позивачем здійснюється експлуатація приміщень без введення їх в експлуатацію, що є порушенням п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняв рішення про усунення виявлених порушень шляхом припинення експлуатації такого об'єкта, про що виніс припис та застосував до відповідача санкції за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі, визначеному законом, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законами.

Отже, суд вважає, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністратвиного позову ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя ОСОБА_1