Справа № 826/6336/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6336/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Мамчура Я.С.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року у розмірі 24674 грн. 07 коп.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року провадження у справі за вказаним позовом було закрите.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судовими рішеннями з нього двічі стягнута допомога по безробіттю.

Під час судового засідання позивач підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній та у додаткових поясненнях, поданих до суду 19 жовтня 2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції постановив законну і обґрунтовану ухвалу, а підстави для її скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року про закриття провадження у справі - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України частини середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року у розмірі 24674 грн. 07 коп.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що даний спір вже був вирішений у межах справи № 2а-4477/09/2670.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Суд встановив, що у лютому 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним наказ Міністра будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України Рибака В.В. № 49 «ос» від 1 лютого 2007 року, яким його було звільнено з посади начальника контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України у зв'язку із змінами в організації праці (пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України); поновити його на роботі на посаді Начальника контрольно-ревізійного відділу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України з 1 лютого 2007 року, а також стягнути на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути на відшкодування моральної шкоди 28 000 грн.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2010 року у справі № 2а-4477/09/2670 вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ № 49 «ос» від 01 лютого 2007 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи з посади начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року в сумі 118104 грн. 00 коп.;

- вирішено вважати звільненим ОСОБА_2 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі п. 3 ч. ст. 30 Закону України «Про державну службу» у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року вказану постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2010 року було змінено, а саме:

- абз. 3 резолютивної частини постанови суду викладено в наступній редакції: «Стягнути з Ліквідаційної комісії Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, з відрахуванням отриманої ним допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів та платежів»;

- виключено з резолютивної частини постанови суду абз. 4 щодо визнання звільненим ОСОБА_2 з роботи з 01 травня 2010 року на підставі п. 3 ст. 30 Закону України «Про державну службу» у зв'язку із досягненням ним граничного віку проходження державної служби, та доповнено резолютивну частину постанови суду абзацом наступного змісту: «Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Контрольно-ревізійного відділу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, з 01 лютого 2007 року».

У мотивувальній частині постанови Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року зазначено, що у період з 11 квітня 2007 року по 04 квітня 2008 року ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю, загальна сума якої складала 24674 грн. 07 коп. Також у вказаному судовому рішенні зазначено, що при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, його розмір має бути встановлений з урахуванням отриманої позивачем допомоги по безробіттю, обов'язкових зборів і платежів.

Таким чином, спір про стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 01 лютого 2007 року по 01 травня 2010 року, у тому числі і його частини у розмірі 24674 грн. 07 коп., був вирішений постановою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2011 року. Вказана постанова, відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, набирала законної сили з моменту проголошення.

У відповідності до ст. 235 КЗпП України підставою для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є незаконне звільнення з роботи або переведення на нижче оплачувану роботу.

Підставою для звернення ОСОБА_2 у 2007 році до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було незаконне звільнення з роботи. Аналогічною є підстава для звернення до суду і з даним позовом.

Посилання позивача на те, що допомога по безробіттю у розмірі 24674 грн. 07 коп. у подальшому була повернута Київському міському центру зайнятості відповідно до постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2010 року у справі № 2а-6053/10/2670 не змінює підставу позову та не свідчить, що у даній справі є іншим, ніж у справі № 2а-4477/09/2670.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідає п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 07 вересня 2016 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року про закриття провадження у справі - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року про закриття провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Ухвала складена у повному обсязі 25 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.