Справа № 2а-732/10
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2010-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-732/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2010року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Баєвої О.І.

при секретарі Харечка І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення суми, -

в с т а н о в и в :

03.03.2010р. гр. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просить визнати дії посадових осіб відповідача щодо відмови проведення перерахунку та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку в розмірі не менше від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком від 6-ти років незаконними, зобовязати відповідача відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» здійснити перерахунок виплаченої державної допомоги та призначити і виплатити державну допомогу по догляду за її сином ОСОБА_2,26.07.2006р.н. до досягнення ним трирічного віку за період 2007-2008р.р до рівня не менше від прожиткового мінімуму на місяць.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 26.07.2006року вона народила дитину ОСОБА_2. Всупереч діючим Законам України та п.3 ст. 22 ОСОБА_3 України допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку їй виплачувалась не в повному обсязі. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Від відповідача надійшли письмові заперечення щодо позову з клопотанням розглядати справу у відсутності представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

26.07.2006року ОСОБА_1 народила дитину ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження дитини.

Згідно ст.1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим же Законом та іншими законами України.

Відповідно до цього ж Закону призначається, як вид державної допомоги сімям з дітьми - допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказаний вид державної допомоги сімям з дітьми призначається і виплачується через органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника). Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим же Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції що діяла у 2007 році, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», на 2007 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 434 гривні, з 1 квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень.

Абзац 3 частини 2 статті 56 цього ж Закону України передбачив, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року вказана норма абзацу 3 частини 2 статті 56 цього Закону визнана неконституційною та втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 46 ОСОБА_3 України соціальні допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є основним джерелом існування дитини та позивачки, яка не працює і доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

ОСОБА_3 України щодо соціальних допомог, які є основним джерелом існування, і мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, є нормами прямої дії.

Пункт 3 ст.22 ОСОБА_3 України вказує на те, що «при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Незважаючи на Рішення Конституційного суду допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу з 09.07.2007 року виплачувалася не в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на місяць, а в меншому розмірі, відповідно до представленої довідки.

Згідно довідки Шевченківського районного відділу соціального захисту №212 від 18.02.2010р. позивач отримувала в 2007 2008 роках допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 195,33грн. 334,50грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» підлягають частковому задоволенню.

Відповідача слід зобовязати провести перерахунок нарахованої та виплаченої позивачці державної допомоги по догляду за дитиною з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008 року по 31.12.2008р. включно до розміру не менше від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років у відповідних періодах, та провести виплату недоплаченої допомоги.

Суд вважає, що встановлений статтею 99 КАС України річний строк для звернення до суду не пройшов оскільки з часу, коли позивачка дізналась про порушення своїх прав і до звернення до суду з позовом річний строк не пройшов.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163 КАС України, Законом України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», ОСОБА_3 України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2,26.07.2006р.н., до досягнення дитиною трирічного віку у неповному розмірі неправомірними.

Зобовязати Шевченківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської провести перерахунок нарахованої та виплаченої позивачу ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_4,26.07.2006р.н., з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008року по 31.12.2008року включно до розміру не менше від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років у відповідних періодах, та провести виплату недоплаченої допомоги.

Постанова суду може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_5