Справа № 505/2595/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 505/2595/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Нікітішин В.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Осавуляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернулася до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - ДАБІ в Одеській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №461 від 24 червня 2016 року винесеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та проведення перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Мазуром В. М. про притягнення її, позивачки, до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 червня 2016 року головним інспектором Мазуром В.М. проведено перевірку у відсутність позивачки. До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що головним інспектором проаналізовано всі наявні та представлені до перевірки документи, але позивачка наголошує, що документи нею були надані 16 червня, а не 15 червня - отже, 15 червня 2016 року при складанні протоколу головним інспектором не могло бути проаналізовано ті документи, які були надані лише наступного дня після складання протоколу.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

15 червня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області - Мазуром В.М. на підставі наказу ДАБІ України від 08 вересня 2015 року №976 та звернення управління архітектури та земельних відносин Подільської міської ради від 18 травня 2016 року №394 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2

Під час перевірки встановлено проведення будівельних робіт без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, та без документа який посвідчує право власності на земельну ділянку. На прибудинковій земельній ділянці загального користування виконано будівельні роботи з прибудови приміщення до житлового будинку, чим порушено ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки складено акт від 15 червня 2016 року та протокол про адміністративне правопорушення від 15 червня 2016 року.

24 червня 2016 року на підставі вищевказаних протоколу та акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду Мазур В.М. винесено постанову № 461 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою ОСОБА_2 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою були порушені вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому оскаржувана постанова №461 від 24 червня 2016 року винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підстав для її скасування суд не вбачає.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративне правопорушення та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В апеляційної скарзі вказується на те, що на позивачку неправомірно накладено стягнення у вигляду штрафу відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» як на фізичну особу-підприємця, оскільки вона на момент складання оскаржуваної постанови не мала даного статусу.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Щодо правопорушення в частині виконання будівельних робіт без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 1 ст. 34 вказаного Закону встановлено, що Замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки позивача щодо дотримання нею вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено, що на прибудинковій земельній ділянці загального користування за адресою АДРЕСА_1) виконано будівельні роботи з прибудовою приміщення до багатоквартирного трьох-поверхового житлового будинку без дозвільних документів на виконання будівельних робіт та без документів, які посвідчують право власності чи користування на дану земельну ділянку, чим порушено ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Дослідивши наявні в матеріалі справи документи колегією суддів встановлено, що серед них відсутні будь-які належним чином оформлені документи, які б могли підтвердити здійснення позивачкою будівельних робіт (реконструкції) житлової квартири з прибудовою побутового приміщення з своєчасним повідомленням відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю про початок виконання будівельних робіт.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачка наголошувала на наявність у неї дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, однак жодних додаткових доказів про правомірність початку виконання реконструкції житлової квартири з прибудовою побутового приміщення нею до суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що позивачкою були порушені вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки вона не мала право виконувати будівельні роботи без звернення до відповідача з повідомленням про початок виконання будівельних робіт є правильним.

Щодо посилання ОСОБА_2 на порушення відповідачем порядку проведення позапланової перевірки, а саме здійснення перевірки у її відсутності, без дослідження усіх наявних документів, які підтверджують правомірність початку будівництва даної прибудови, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду згідно п. 19 якого вбачається, що позапланова перевірка проводиться у присутності керівника об'єкта нагляду, або його заступника, або уповноваженої керівником особи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15 червня 2016 року, перевірка відбувалася у присутності ОСОБА_2, підтвердженням цього є особистий підпис позивачки в даному Акті. /а.с.8/

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що позивачці було також відомо про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбулося 24 червня 2016 року о 10 годині 00 хв., оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому міститься дана інформація, також наявний її особистий підпис. /а.с.7/

Таким чином, колегія суддів вважає посилання апелянта на порушення відповідачем порядку проведення позапланової перевірки є неправомірним.

Також колегія суддів вважає неправомірним посилання апелянта на те, що на неї неправомірно накладено стягнення у вигляду штрафу, у розмірі 10 200 грн., відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» як на фізичну особу-підприємця, оскільки вона на момент складання оскаржуваної постанови не мала даного статусу.

Відповідно до ч.4 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Аналізуючи вищевикладені норми права колегія суддів зазначає, що не зважаючи на правовий статус особи, яка здійснює неправомірне будівництво, вона несе відповідальність за порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших норм діючого законодавства.

До того ж, дослідивши оскаржувану постанову від 24 червня 2016 року, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КупАП.

Згідно ч.6 ст. 96 КупАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, -тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.8 ст. 96 КупАП діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів III категорії складності, -тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності накладання на апелянта, як на замовника будівництва, яка є фізичною особою стягнення у вигляду штрафу, у розмірі 10 200 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана Постанова №461 від 24 червня 2016 року винесена відповідачем правомірно та оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 196, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі (після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв