Справа № 755/13875/16-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши у порядку скороченого провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати неправомірною відмову Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок його пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми, виходячи з її розміру на даний час, та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві, з 01 січня 2016 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України за № 18-495зп від 22 березня 2016 року без обмеження її граничного розміру та стягнути з відповідача сплачену ним суму судового збору; допустити негайне виконання постанови суду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 2005 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію за вислугою років у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який діяв на момент її призначення. На підставі вищезазначеного Закону, поданих заяв та довідок Генеральної прокуратури України про заробітну плату, управлінням Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі м. Києва йому неодноразово проводилися індивідуальні перерахунки пенсії з більшого заробітку, виходячи з 90 відсотків середньомісячного заробітку. Зокрема, це мало місце 1 травня 2006 року, 1 червня 2007 року та 1 березня 2008 року. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України за №1013 від 9 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 1 грудня 2015 року, посадові оклади працівникам органів прокуратури збільшено. З урахуванням наведеного, керуючись частинами 13 і 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та внесених до цього Закону змін (в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), які діяли на момент призначення йому пенсії і на підставі яких йому неодноразово проводився її перерахунок у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, 11 червня 2016 року він звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві провести черговий перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 22 березня 2016 року за №18-495зп та виплатити різницю в пенсії з 1 січня 2016 року по даний час. У такому перерахунку Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві йому відмовлено. Про це рішення йому стало відомо 28 липня 2016 року з відповіді Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 29 червня 2016 року №4509/15, яку він отримав нарочно, у зв'язку ненадходженням її поштою на його заяву з приводу проведення перерахунку пенсії. Не отримував він від Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві будь-якої інформації на його попередню заяву від 24 березня 2016 року (щодо долучення до пенсійної справи довідки Генеральної прокуратури України про розрахунок заробітної плати від 22 березня 2016 року за № 18-495зп). Своє рішення про відмову в перерахунку пенсії службові особи Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві обґрунтували посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з якими, з 1 червня 2015 року, пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Вважає, що дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві та його рішення щодо відмови йому в перерахунку пенсії у розмірі на 90 відсотків є незаконними і мають бути визнані неправомірними з наступних підстав. На час оформлення ним пенсії за вислугою років, у жовтні 2005 року (при стажі роботи понад 20 років), пенсія призначалася у розмірі 90 відсотків від заробітної плати (частини 13 і 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до цієї статті, прокурори і слідчі зі стажем не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержаної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку.

19 вересня 2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

12 жовтня 2016 року вказану ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

20 жовтня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва, надійшли заперечення Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві) з 03 жовтня 2005 року та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно Наказу Генеральної прокуратури України № 316ц від 27 лютого 2015 року, старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади старшого прокурора організаційно-методичного відділу управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту Головного управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, у сфері транспорту та у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України з 27 лютого 2015 року було звільнено за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

11 червня 2016 року позивач звернувся до начальника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, з урахуванням довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 22 березня 2016 року за № 18-495зп та виплатити різницю в пенсії з 01 січня 2016 року по даний час.

Так, відповідно до довідки № 495 від 22 березня 2016 року № 18-495 зп, виданої Генеральною прокуратурою України, ОСОБА_1 працював в Генеральній прокуратурі України на посаді заступника начальника відділу. Заробітна плата на 01 грудня 2015 року складається: основний оклад 3884,00 гривень, класний чин 135,00 гривень, вислуга років 1205,70 гривень. Інші виплати, які передбачені чинним законодавством: (3323,65 + 15440,34) * 1,45 = 27207,79 гривень; 103495,97 * 1,24 = 128335,00 гривень; 159780,83 * 1,45 = 231682,20 гривень; (27207,79 + 128335,00 + 231682,20) : 24 = 16134,37 гривень. Всього 3884,00 + 135,00 + 1205,70 + 16134,37 = 21359,07 гривень.

Відповідно до листа-відповіді Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29 червня 2016 року № 4509/15, позивачу було роз'яснено, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, у зв'язку з чим провести перерахунок пенсії в управління відсутні законні підстави.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно ж до нової редакції ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України» Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пенсія позивачеві була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 2009 року, тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни внесені до вказаної статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку, у зв'язку з чим новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивачеві підлягає застосуванню положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 2009 року.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, враховуючи, що позивач був звільнений з посади у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років 27 лютого 2015 року, при перерахунку пенсії має бути застосовано відсоткове збільшення за кожний повний рік роботи понад 10 років на посадах в органах прокуратури.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічно правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про визнання неправомірною відмову Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 90 відсотків від суми, та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві, з 01 січня 2016 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України за № 18-495зп від 22 березня 2016 року без обмеження її граничного розміру.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

В порядку ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, які сплачені позивачем при звернення до суду з позовом.

На підставі ст.ст. 22, 64 Конституції України, ст.ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 17, 69, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 165, 167, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати відмову Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 90 відсотків від суми - неправомірною.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві, з 01 січня 2016 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України за № 18-495зп від 22 березня 2016 року без обмеження її граничного розміру.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: