Справа № 632/1927/16-а
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1927/16-а
провадження № 2-а/632/40/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 жовтня 2016 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря - Бойченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Бойко О.В.,

представника відповідача - Дюміна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайський Харківської області адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення компенсації у зв'язку з втратою частини доходів,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати рішення №14 від 13.09.2016 року відповідача по справі щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років неправомірним та скасувати його;

- зобов'язати відповідача визнати періоди роботи позивача з 12.02.1982 року до 18.01.1983 року та з 01.06.1999 року до 03.11.2003 року по професії складач поїздів такими, що дають право на призначення пільгової пенсії за вислугу років;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пільгову пенсії на підставі п. «а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з включенням до спеціального стажу роботи періодів роботи з 12.02.1982 року до 18.01.1993 року та з 01.06.1999 року до 03.11.2003 року по професії складач поїздів, з 02.07.2016 року;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у зв'язку з втратою частини доходу через безпідставну відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач був прийнятий на роботу у Первомайське виробниче об`єднання «Хімпром» (в подальшому перейменоване на державне підприємство «Хімпром») в залізничний цех на посаду «складач поїздів» 3 розряду на підставі наказу №47-к від 12.02.1982 року і працював за цією спеціальністю до 18.01.1993 року, коли на підставі наказу №15-к від 18.01.1993 року був переведений на роботу «помічником машиніста тепловоза», де працював до 31.05.1999 року. На підставі наказу №186-к від 27.05.1999 року позивач був переведений на роботу по професії «складач поїздів» 5 розряду у залізничний цех. Відповідно до наказу №336 від 03.11.2003 року позивач був звільнений з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. 31.07.2016 року позивач досяг 55-річного віку та 02.08.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії, зокрема враховуючи його стаж на посадах «складач поїздів» та «помічник машиніста тепловоза» у залізничному цеху ДП «Хімпром». Відповідач своїм оскаржуваним рішенням №14 від 13.09.2016 року відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки на думку відповідача робота позивача по професії «Складач поїздів» документально не підтверджена щодо безпосереднього здійснення організації перевезень і забезпечення безпеку руху на залізничному транспорті, а тому він має право на пенсію у загальному порядку при досягненні ним 60-річного віку. Підставою для прийняття вказаного рішення стало рішення №317/13-16 вищестоящого органу для відповідача - комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області.

У cудових засіданнях по справі позивач ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові. Представник позивача адвокат Бойко О.В. додатково надала роз'яснення з інтернету щодо предмету позову (а.с.40), та вказала, що посада позивача без жодних додаткових умов відноситься до посад, які дають право на призначення пільгової пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» (далі -постанова №583). Додатково пояснила, що посилання відповідача на роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №17 від 17.05.2016 року «Про порядок застосування окремих статей Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - роз'яснення №17) не є належним доказом, оскільки як нормативно-правовий акт щодо необмеженого кола осіб даний акт не був зареєстрований у Міністерстві юстиції України.

Представник відповідача Дюмін Д.В. проти позову заперечував з підстав, викладених у рішенні комісії відповідача №14 від 13.09.2016 року та рішенні комісії ГУ ПФУ у Харківській області від 31.08.2016 року за №317/13-16. Надав у судовому засіданні копію роз'яснення №17. Пояснив, що рішення прийнято через те, що позивач не надав довідку, яка б підтверджувала безпосередню участь позивача у здійсненні організації перевезень і забезпеченні безпеки руху на залізничному транспорті, що є обов'язком позивача при подачі документів про призначення пенсії.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитані у судових засіданнях 06.10.2016 року та 20.10.2016 року пояснили, що працювали з позивачем у одній бригаді на відповідних посадах, зокрема «складач поїздів», усі є пенсіонерами та отримують пільгову пенсію, про що подали копії трудових книжок та пенсійних посвідчень, окрім свідка ОСОБА_7 В своїх поясненнях вказали, що свідки виходили на пенсію раніше та відповідні довідки їм надавало тоді ще керівництво ДП «Хімпром», а як їм відомо, при ліквідації вказаного підприємства, такого роду довідки у комунальне підприємство Первомайської міської ради Харківської області «Міський архів» не передавалися, що і стало підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії.

Вислухавши позивача та представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

При розгляді справи у судовому засіданні 06.10.2016 року було встановлено, що у позові позивача є описка щодо дати звернення за призначенням пенсії (зазначено 02.07.2016 року замість вірного 02.08.2016 року), про що під звукозапис позивач та його представник повідомили суд, а тому суд розглядає вимоги прохальної частини позову саме з датою звернення позивача до відповідача 02.08.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 28 років 5 місяців та 0 днів, що підтверджується протоколом обробки даних персоніфікованого обліку позивача у відповідача №674 від 12.09.2016 року (а.с.9) та вказаний факт сторонами визнається.

Під час загального трудового стажу позивача працював у Первомайському виробничому об`єднанні «Хімпром» (в подальшому перейменоване на державне підприємство «Хімпром», а.с.13) в залізничному цеху на посаді «складач поїздів» 3 розряду на підставі наказу №47-к з 12.02.1982 року до 18.01.1993 року, коли на підставі наказу №15-к від 18.01.1993 року був переведений на роботу «помічником машиніста тепловоза», де працював до 31.05.1999 року. На підставі наказу №186-к від 27.05.1999 року позивач був переведений на роботу по професії «складач поїздів» 5 розряду у залізничний цех. Відповідно до наказу №336 від 03.11.2003 року позивач був звільнений з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджується довідкою №89 від 17.03.2016 року КП «Міський архів» Первомайської міської ради Харківської області та копією трудової книжки позивача (а.с.6-7, 12).

Відповідач зарахував позивачу пільговий трудовий стаж відповідно до постанови №583, а саме до додатка «Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років» виключно щодо періоду, коли позивач працював на посаді «помічник машиніста тепловозу» у розмірі 5 років 10 місяців та 27 днів, посилаючись при цьому на рішення вищестоящого керівного органу (комісії при ГУ ПФУ у Харківській області щодо підтвердження пільгового стажу), який у свою чергу у своєму рішенні від 31.08.2016 року за №137/13-16 (а.с.10) посилався на роз'яснення №17, а саме його п.5, де було вказано, що професія «Складач поїздів» на магістральних залізницях відноситься до професій, які дають право на призначення пільгової пенсії відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а в разі роботи за вказаною посадою на підприємствах, які не відносилися до магістральних залізниць, особа, яка звертається за призначенням пенсії повинна підтвердити органу Пенсійного фонду факт безпосереднього здійснення організації перевезень та забезпечення безпеки руху.

За загальним правилом таке підтвердження повинно бути підтверджено довідкою довільної форми підприємства, де особа, яка звертається за призначенням пенсії, працювала, або архівною довідкою, якщо відбулася ліквідація або реорганізація підприємства з ліквідацію залізничного підрозділу.

Суд з таким трактуванням норм п. «а» ч.1 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» погодитися не може, оскільки постанова №583 не визначає професію «Складач поїздів» як таку, що окремо застосовується до працівників магістральних залізниць та залізничних підрозділів окремих підприємств, що вказує на неправомірність дій відповідача при відмові позивачу. До того ж роз'яснення №17 є нормативним актом нижчого юридичного рівня, ніж постанова №583, яка до того ж була прийнята пізніше роз'яснення, що вказує на необхідність застосування вказаної постанови без будь-яких її роз`яснень. При цьому суд не приймає до уваги пояснення представника позивача щодо не реєстрації вказаного нормативного акта у Міністерстві юстиції України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №731 від 28.12.1992 року «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерства та інших органів виконавчої влади», оскільки такий порядок був введений у дію після прийняття роз'яснення №17, тобто на час його постановлення такий порядок не був встановлений.

Таким чином, вимоги позивача про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, зобов'язання зарахувати стаж роботи на посаді «складач поїздів» як пільговий для призначення пенсії та зобов'язати відповідача призначити таку пенсію є правомірними та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. В даному випадку зобов'язує відповідача саме призначити пенсію, а не розглянути заяву позивача щодо призначення, оскільки суб'єкт владних повноважень вже прийняв управлінське рішення про відмову позивачу, тобто висловив свою позицію, яке є неправомірною, а тому суд повинен усунути порушення законодавства саме шляхом зобов'язання відповідача призначити позивачу пільгову пенсію.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списком професій і посад, що затверджуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів і при цьому мають стаж для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботу, встановленого абзацами 2 і 3 цього пункту, у період до 01.04.2024 року право на пенсію за вислугу років надається на наявності стажу, встановленого абзацами 15-23 пункту «б» ч.1 ст.13 цього закону. Відповідно до абзацу 16 п.«б» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за відсутності стажу роботи, встановлено абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 01.04.2016 року до 31.03.2017 року - не менше 26 років у чоловіків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В даній справі призначення пенсії ОСОБА_1 повинно відбутися з 01.08.2016 року, оскільки він досяг пенсійного віку 31.07.2016 року.

В той же час суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його вимог щодо стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з втратою частини доходу у зв'язку з безпідставною відмовою позивачу у призначенні пенсії відповідно до норм ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року з подальшими змінами, оскільки для призначення та стягнення такої компенсації необхідною обов'язковою умовою є наявність порушення строку виплати вже нарахованих пенсійних та інших періодичних виплат, що відповідачем стосовно позивача зроблено не було, оскільки пенсія позивачу до цього часу призначена не була.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові від 18.11.2014 року за №21-518а14 «Про визнання протиправною бездіяльності у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії», позицію якої суд в даному випадку розділяє та відповідно до норм ст.224-2 КАС України враховує у своїй постанові.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, ч.1 та ч.2 ст. 72, ст.ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішенням комісії по призначенню пенсії №14 від 13 вересня 2016 року управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах та скасувати його.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області включити періоди роботи ОСОБА_1 по професії «складач поїздів» за періоди з 12.02.1982 року до 18.01.1993 року та з 01.06.1999 року до 03.11.2003 року до стажу, який дає право на пільгову пенсію.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області призначити з 01 серпня 2016 року пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до п. «а» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з включенням до спеціального стажу по професії «складач поїздів» періодів роботи з 12.02.1982 року до 18.01.1993 року та з 01.06.1999 року до 03.11.2003 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон, буд. 19-а, код ЄДРПОУ - 22682365, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 551,20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. В. Кочнєв