Справа № 2-а-11609/08/2170
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2011 р.Справа № 2-а-11609/08/2170

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Косцової І.П.

суддів : Стас Л.В., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача нарахувати підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період за 2006 - 2008 роки.

В обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до діючого законодавства дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем не здійснено перерахунку пенсії за вказані роки.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 5 травня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано провести нарахування та виплату вказаної щомісячної доплати за статусом «Діти війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

5 січня 2011 року відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття провадження у справі у звязку зі смертю позивача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши та обговоривши доводи зазначеного клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнання постанови суду першої інстанції нечинною та закриття провадження по справі виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Колегією суддів встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з ст.6 вказаного Закону, в редакції від 19.12.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2006 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 19 січня 2006 року, пункт 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»було виключено. Статтю 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»викладено у наступній редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету». При цьому, порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році Кабінетом Міністрів України розроблено не було.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року ст. 111 вказаного Закону визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином висновки суду першої інстанції щодо перерахунку та стягнення щомісячної доплати за статусом «діти війни»за 2007 рік відповідають нормам матеріального права, оскільки правові положення, які передбачають виплату підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком є чинними з 09.07.2007 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року позивач мав право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до підпункту 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінено та викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року вище вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Таким чином, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивач мав право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком і органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на положення частини третьої 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку надбавки дітям війни, крім передбаченого частиною першою вказаної статті.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 помер 2 грудня 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-КГ №120859 від 3 грудня 2010 року.

Пунктом 5 частини 1 статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

За змістом п.4 ч.1 ст. 1219 Цивільного Кодексу України право на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом належать до невідємних прав особи, які не входять до складу спадщини.

Права на такі виплати мають особистий характер, оскільки вони покликані забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб. Тому зі смертю позивача припиняється і право на отримання відповідних виплат.

З огляду на викладене, на підставі п.5 ч.1 ст. 157 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне визнати постанову суду першої інстанції нечинною та закрити провадження у справі.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 157, ст. ст. 197, 198, ч.2 ст.203, 205, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Управління пенсійного фонду України у Нововоронцовському районі Херсонської області задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 травня 2009 року визнати нечинною.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України, протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: