Справа № 826/651/16
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/651/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б.; Суддя-доповідач:Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.А.М." на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.А.М." до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.А.М." (далі - ТОВ "Р.А.М.") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - ДПІ у Святошинському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. №000102202.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ТОВ "Р.А.М." подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ДПІ у Святошинському районі проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Р.А.М." з питань дотримання вимог податкового законодавства за березень 2015 року, за результатами якої складено акт від 07.08.2015 р. №319/26-57-22-05-10/31724470.

Даною перевіркою встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6, статті 198, пункту 200.1. статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2015 року на суму 137410,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Святошинському районі винесено податкове повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 206115,00 грн., з них за основним платежем 137410,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 68705,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомлення-рішенням позивачем подано скаргу до ГУ ДФС у м. Києві, за результатом розгляду якої прийнято рішення №17137/10/26-15-10-05-35 від 11.11.2015 р., яким відмовлено в її задоволенні.

Статтею 198 Податкового кодексу України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, в тому числі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що в перевіряємий період позивач мав господарські відносини:

- з ТОВ «ХТГ 21» (виконавець) на підставі договору №ХТГ-2512 від 25.12.2014 р. про надання послуг з просування та забезпечення доступності для споживачів товарів під ТМ Лореаль;

- з ТОВ «ГРАНД-СЕРВІСГРУП» (виконавець) на підставі договору №141204-1 від 02.12.2014 р. про надання рекламних, інформаційних послуг, спрямованих на просування та забезпечення доступності для споживачів товарів під торговими марками групи компаній «Нокіа» (Nokia), шляхом стимулювання кінцевих споживачів - фізичних осіб на придбання продукції;

- з ТОВ «БІГ ТРЕЙДІНГ-ГРУП ТТМ» (виконавець) на підставі договору №БІГ-1201/15 від 12.01.2015 р. про надання послуг, які визначаються у додатках.

На підтвердження реальності здійснення таких господарських операцій позивачем надано такі первинні документи, зокрема податкові накладні, додатки до договорів із доповненнями, звіти про виконання, акти приймання-передачі матеріалів, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних, банківські виписки.

Колегія суддів враховує, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також, колегія суддів враховує, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту та донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №323-3 по відносинам з ТОВ «ХТГ 21» зазначено «Координація та контроль торгового персоналу», проте в матеріалах справи відсутні докази яким чином здійснювалася дана координація та контроль персоналу. Також в актах приймання-передачі матеріалів зазначено назву матеріалу, проте відсутні дані про кількість переданих матеріалів, відсутня інформація про те, які особи приймали участь в виконанні даних послуг, які особи були допущені до торгівельних магазинів.

По відносинах із ТОВ «ГРАНД-СЕРВІСГРУП» колегія в матеріалах справи відсутні докази того, де проводився тренінг, скільки осіб приймали участь в даному тренінгу та з якою метою. Також згідно умом договору №141204-1 виконавець надає рекламні послуги, а в додатку до договору вже зазначено не рекламні послуги, а проведення тренінгу без розкриття його змісту.

В подальшому, до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням ТОВ «ГРАНД-СЕРВІСГРУП», у зв'язку з чим з 30.06.2015 р. анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Таким чином, надані позивачем документи не дають можливість встановити зміст господарських операцій, їх кількісні та якісні показники, а лише містять загальні назви послуг та їх вартість. Із наданих позивачем документів не вбачається, які саме критерії використовувались для визначення вартості послуг, доцільність та наявність економічного ефекту, необхідність їх використання у власній господарській діяльності.

Сама по собі наявність у позивача вказаних документів не є безумовною підставою для віднесення зазначених у них сум до складу валових витрат та податкового кредиту.

Дослідивши такі первинні документи у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про їх недостатність для підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Інших документів, зокрема, які розкривають зміст наданих послуг та засвідчують наявність виробничих потужностей, позивачем на вимогу суду не надано.

Отже, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що підстави для формування податкового кредиту у позивача по вказаним правочинам відсутні, отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. №000102202 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, тому апеляційну скаргу ТОВ "Р.А.М." необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.А.М." залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 31.10.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.