Справа № 804/7073/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 жовтня 2016 р. Справа № 804/7073/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., розглянувши матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача-1: відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2: старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві Гречух О.Я., третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ

24.10.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») з позовом до відповідача-1: відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2: старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві Гречух О.Я., третя особа - ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати дії відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві незаконними в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах зведеного виконавчого провадження №52671745;

- скасувати постанову відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.10.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження №52671745.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що вважає протиправними дії державного виконавця з приводу накладення арешту та оголошення заборони на відчуження об'єктів його майна як боржника за зведеним виконавчим провадженням №52671745. На думку позивача, відповідач-2 порушив, процедуру стягнення, тому застосовані ним заходи примусового стягнення на підставі постанови від 17.10.2016 року щодо всього майно банку, вартість якого перевищує суму стягнення, є протиправним.

Проаналізувавши доводи та вимоги позивача, норми чинного українського законодавства, суд прийшов до таких висновків.

Предметом оскарження в заявленому спорі є дії та рішення державного виконавця з приводу накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження в межах зведеного виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчих документів, виданих Господарським судом Дніпропетровської області та Деснянським районним судом м. Києва.

Так, постановою державного виконавця від 17.06.2016 року були об'єднані у зведене виконавче провадження №52671745 виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2, а саме: виконавчі провадження №49483795 та №50674173 щодо примусового виконання наказу №904/9386/14, виданого 08.04.2015 року Господарським судом Дніпропетровської області, та виконавчого листа №2-2322/2015, виданого 19.11.2015 року Деснянським районним судом м. Києва, відповідно.

17.10.2016 року відповідачем-2 було винесено оскаржувану постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно з цією постановою державним виконавцем встановлено, що у добровільному порядку вимоги державного виконавця про сплату суми заборгованості виконані не були, тому на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» ним і винесено зазначену постанову.

Втім, не погодившись із такими діями державного виконавця та прийнятим рішенням про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, банк оскаржує їх до окружного адміністративного суду, посилаючись на норми КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Проте, проаналізувавши обставини справи та вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України, суд прийшов до висновку про те, що для вирішення розглядуваного спору встановлений інший порядок судового провадження згідно з нормою Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також згідно з ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відтак, ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тож суд зазначає, що позивачу слід звернутись із позовами про оскарження дій та рішення державного виконавця, здійснених під час примусового виконанні судових рішень, а саме: наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/9386/14, виданого 08.04.2015 року, та виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва №2-2322/2015, виданого 19.11.2015 року, до судів, що їх видали, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, законом чітко встановлено норму, аналіз якої дає підстави для висновку про те, що спір, який виник між сторонами з приводу правомірності чи протиправності дій та рішення державного виконавця під час виконання вищевказаних судових рішень, підлягає вирішенню в порядку господарського та цивільного судочинства відповідно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в цій адміністративній справі з одночасним роз'ясненням позивачу його права на звернення суду в порядку господарського та цивільного судочинства відповідно.

Керуючись ст.ст. 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача-1: відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідача-2: старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві Гречух О.Я., третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу його право звернення до суду в порядку господарського та цивільного судочинства відповідно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) В.М. Олійник
Ухвала не набрала законної сили станом на 25.10.2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник