Справа № 2а/0270/411/12
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2012-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2012 р. Справа № 2а/0270/411/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області (далі УПФ України у Тульчинському районі) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1Б.) про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

В січні 2012 року УПФ України у Тульчинському районі звернулось в суд з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок порушення строків сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, ФОП ОСОБА_1 має заборгованість на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період липень-грудень 2010 року у загальній сумі 1722,80 грн. Оскільки, в добровільному порядку відповідач суму заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не сплатила, УПФ України у Тульчинському районі звернулось до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1722,80 гривень.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження, оскільки в силу пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС України в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень (вимоги № 970 від 07.10.2011 року та № 969 від 07.10.2011 року), щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Відповідач у строк передбачений частиною третьою статті 183 - 2 КАС України заперечень суду не направила. Ухвала про відкриття скороченого провадження отримана відповідачем 01.02.2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Отже судом вжито всіх залежно від нього заходів для повідомлення відповідача про строк подання звернення заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки не подання такого заперечення. Проте, заперечення або заяви про визнання позову від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 183 - 2 КАС України , не надходило.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183 - 2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши подані докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в УПФ України у Тульчинському районі за номером НОМЕР_1 та є платником страхових внесків.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обовязкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 3 частини 1 статті 11 Закону визначено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

08.07.2010 року прийнято Закони України "Про внесення змін до законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 17.07.2010 року. Відповідно до пп. 4 п. 8 розділу 15 "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому, сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Мінімальний страховий внесок визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановленого Законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Відповідно до пункту 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів, виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах .

Судом з'ясовано, що всупереч вимог статті 20 Закону, ФОП ОСОБА_1 не сплатила суму страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в зв'язку з чим, станом на день подання позову до суду виникла недоїмка за період липня-грудня 2010 року в сумі 1722,80 гривень.

Частиною 3 статті 106 Закону (чинного до 01.01.2011 року) передбачено, що органи Пенсійного фонду України можуть направляти платникам внесків вимоги щодо сплати заборгованості перед Пенсійним фондом, які є обов'язковими до виконання.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Аналогічно відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" рішення прийняти органами Пенсійного фонду з питань, що належать до Ії компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. А частиною 4 даної статті визначено, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенсією.

На підставі зазначених норм, УПФ України у Тульчинському районі відповідачу направлено вимогу № 970 від 07.10.2011 року про сплату боргу в сумі 868,34 грн. (а.с.7,8) та вимогу № 969 від 07.10.2011 року про сплату боргу в сумі 854,46 грн. (а.с.11,12), які ФОП ОСОБА_1 отримано 09.11.2011 року та 13.10.2011 року (а.с.6,10). Однак, боржником протягом 10 робочих днів після отримання вимог суму боргу не сплачено та не оскаржено до суду. Проте доплати по страховим внескам за період липень-грудень 2010 рік відповідачем не здійснено.

Також, сума заборгованості зі сплати страхових внесків підтверджується повідомленнями-розрахунками (а.с.9,13).

Статтею 23 Закону встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтями 11, 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. 1 Травня, 30, м. Тульчин, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Управління Пенсійного фонду України Тульчинському районі (вул. Леніна, 51, м. Тульчин, Вінницька область, р/р 0103 ОПЕРВ «Ощадний банк України», МФО 302076, м. Вінниця, ) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період липень-грудень 2010 року в сумі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: