Справа № 295/6453/16-а
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6453/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі Білінській Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП Гресько Д.В., третя особа - Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що відносно нього 21 квітня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП рядовим поліції Гресько Д.В. в м. Житомирі по проспекту Миру було на місці винесено постанову серії ПС2 за № 627385, про порушення ч. 1 статті 122 КУпАП України. Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та складеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Зазначає. що відповідачем ніякого протоколу про адміністративне правопорушення складено не було, чим грубо порушено ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП. За словами позивача, 21 квітня 2016 року близько 18 години вечора він їхав на автомобілі Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1, по просп. Миру в м. Житомирі із пасажиркою ОСОБА_3, якій стало погано та позивач був змушений здійснити вимушену зупинку. Дана зупинка транспортного засобу тривала не більше 5 хвилин, була викликана поганим самопочуттям пасажира, а тому Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (по тексту - ПДР), позивач не порушував, так як вимушена зупинка на час менше 5 хвилин не є стоянкою. За словами ОСОБА_1, інспектор керувався своїми домислами замість доказів при винесенні постанови, не залучивши пояснення свідка ОСОБА_3 щодо відсутності складу адміністративного порушення, не з'ясував і не довів обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. З огляду на викладене у позові просить суд постанову серії ПС2 за № 627385 від 21 квітня 2016 року про накладення адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 122 КУпАП визнати незаконною та скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях до позову. Крім цього ОСОБА_1 додав, що зупинився приблизно біля 10 метрів від зупинки «Офіцерська» на Богунії і до нього одразу під'їхала машина патрульної поліції. На вимогу позивача скласти протокол і вписати туди свідків інспектор підготував та склав лише постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Інспектор Гресько Д.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що їхав 21.04.2016 зі сторони міста та побачив на протилежній стороні дороги автомобіль позивача, який був припаркований за 3-5 метрів від знака «Зупинка автобуса». За словами відповідача, він підійшов до ОСОБА_1, представився, роз'яснив права, запропонував викликати швидку, але позивач із пасажиром відмовились. Крім цього інспектор зазначив, що позивач не заперечував факт порушення, однак після того як ним була вручена копія постанови, то ОСОБА_1 пообіцяв її оскаржити. Протокол не складався відповідно до вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП. На думку відповідача, вимушеної зупинки не було, так як сигнал аварійної зупинки не був включений, позивач та пасажир не звертались із проханням викликати «швидку», а двері автомобіля з боку пасажира були зачинені, що не може свідчити про погане самопочуття пасажира.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського, однак у зв'язку із обмеженою пам'яттю комп'ютера - відеозапис не зберігся. Звертав увагу, що інспектором не складався протокол згідно з положеннями чинної редакції ст. 258 КУпАП. Окрім цього представником третьої особи були додані відповідні письмові заперечення на позовну заяву.

Допитана в якості свідка гр. ОСОБА_3 пояснила суду, що одного дня позивач запропонував їй підвезти до м. Житомира, на що вона погодилась. Свідок поралась на городі у сестри і можливо була перевтомлена, по дорозі було душно і їй стало зле, а тому вона попросила водія зупинитись. ОСОБА_1 пропонував відвезти її до лікарні, але свідок відмовилась. ОСОБА_3 показала, що позивач зупинив автомобіль десь за пару метрів від зупинки. Зупинитись далі не було можливості, оскільки там були припарковані інші автомобілі. Стояли не довго, коли до них під'їхала машина патрульної поліції. Патрульний склав якийсь документ, можливо це було в машині поліції. За словами свідка, інспектор із нею не розмовляв та не пропонував викликати машину швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, що разом із інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП Греськом Д.В. 21.04.2016 здійснювали патрулювання, рухались в сторону «Ялинки» та на зустрічній полосі побачили автомобіль Hyundai, що був припаркований за пару метрів від знака «Зупинка автобуса». Відповідач підійшов до водія, представився, роз'яснив права та пояснив, що буде складати постанову. Зі слів свідка, водій автомобіля Hyundai сказав, що він юрист і буде оскаржувати постанову. В салоні авто на передньому пасажирському сидінні знаходилась жінка та двері і вікна автомобіля з її сторони були зачинені. Оскаржувана постанова складалась в автомобілі патрульної поліції. Підтвердив, що порушення було зафіксовано на відеокамеру, однак відеозапис не зберігся зі спливом часу. Свідок додав, що у позивача була можливість зупинитись метрів за 20-30 від зупинки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників позивача та третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2016 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП Греськом Д.В. відносно позивача було винесено постанову серії ПС2 №627385, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало здійснення позивачем зупинки транспортного засобу під його керуванням ближче ніж за 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів по просп. Миру у м. Житомирі, позначеного дорожнім знаком 5.41.1, що є порушенням п. 15.9 «е» ПДР.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127,ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП України.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення (в редакції, на час винесення постанови).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи відповідачем не надано суду переконливих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Матеріали справи, зокрема, не містять доказів, що спростовували б доводи позивача про здійснення ним вимушеної зупинки автомобіля, котра була викликана поганим самопочуттям пасажира.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху встановлено, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Учасниками дорожнього руху Правила дорожнього руху називають особу, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

В обґрунтування своїх доводів відповідач стверджував, що на його пропозицію викликати швидку медичну допомогу позивач та свідок ОСОБА_3, яка була пасажиром, відповіли відмовою. Крім цього інспектор Гресько Д.В. висловив припущення щодо відсутності підстав для вимушеної зупинки транспортного засобу, які ґрунтуються на тому, що позивач, припаркувавшись за зупинкою, не увімкнув аварійну сигналізацію.

Дані твердження відповідача сприймаються судом критично, оскільки не були підтверджені іншими доказами, зважаючи на те, що свідок ОСОБА_3 заперечувала факт пропозиції інспектора викликати машину швидкої медичної допомоги, а позивач у своїх письмових поясненнях вказував на те, що ним після зупинки була увімкнена аварійна сигналізація згідно з вимогами п. 15.14, 9.9-9-11 ПДР.

Суд також критично оцінює пояснення відповідача та представника третьої особи щодо неможливості надання у якості доказу відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, у зв'язку із тим, що останній не зберігся зі спливом часу його зберігання, так як за словами інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП Греська Д.В. позивач безпосередньо заявляв під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення про своє бажання оскаржити постанову. Таким чином, на думку суду, у відповідача була можливість забезпечити збереження даного відеозапису як доказу відсутності підстав для вимушеної зупинки.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Таким чином відповідачем не представлено беззаперечних доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 15.9 «е» ПДР України, та, відповідно, в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч.1 ст. 122 КУпАП України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 за № 627385 від 21 квітня 2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 254, 256, 258, 287-289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 6-12, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №627385 від 21.04.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Кузнєцов