Справа № 552/5623/16-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5623/16-а
Провадження № 2-а/552/211/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача- ОСОБА_2., представника відповідача -Логінової М. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи позов тим, що 24.09.2016 року інспектором ПП УПП роти №4 у м. Полтаві капітаном поліції Матвійко О.М. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, а саме порушення за ч 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушувавПДРУкраїни. Позивач просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2016 року, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією Українита Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР №316829 від 24 вересня 2016 року, яка винесена інспектором ПП УПП роти №4 у м. Полтаві капітаном поліції Матвійко О.М., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 24.09.2016 року о 14-10 год. у м.Полтава на перехресті вул. Небесної Сотні та вул. Гоголя керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього рухуУкраїни, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоюНаказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова від 24.09.2016 року відповідає вказаним вимогам ч. 2с т. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, що складає 425 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції Матвійко О.М. щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС Українидля звільнення позивача від доказування не встановлено.

В ході судового розгляду справи переглянуто відеодиск із записом правопорушення. З даного диску вбачається, що ОСОБА_3 проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух. Посилання позивача на п. 8.11 ПДР України не прийняті судом до уваги, оскільки в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити автомобіль не здійснюючи проїзду на заборонений сигнал світлофора.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючисьст. 159, 160, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Миронець О.К.