Справа № 2-а-13/11
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

Справа №2-a-13/11/1023

24 січня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла A.C., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, третя особа: інспектор ДПС Чернігівського ВДАІ рядовий міліції ОСОБА_2, про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ВДАІ ТУ МВС України в Чернігівській області про визнання дій інспектора ДПС такими, що не відповідають чинному законодавству та скасувати постанову СВ № 218619 від 22.11.2010 р. по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач посилався на те, що встановленої швидкості руху не перевищував і притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним.

В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з'явились за наявності клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим за правилами ст. 122, 128 КАС України суд розглянув справу за наявними доказами в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії СВ 1 № 047004 від 22.11.2010 р., складеного інспектором ДПС Чернігівського ВДАІ рядовим міліції ОСОБА_2, копія якого надана позивачем, ОСОБА_1 22.11.2010 р. о 14 год. 25 хв. , керуючи автомобілем УАЗ-З1519, ном.знак НОМЕР_1, на АД ОСОБА_3, 8 км, рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній 60 км/год, перевищив на 21 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9. б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Винесеною зазначеною особою на підставі цього протоколу постановою по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 218619 від 22.11.2010 р., копія якої надана позивачем, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу 260 гривень.

Відповідно до п. 12.9. б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену у п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29., 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3. цих Правил.

Згідно п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год..

Відповідно до п. 1.10. цих Правил населеним пунктом є забудована територія, в'їзди та яку та виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45., 5.46., 5.47., 5.48. (див додаток 1).

Згідно п. 12.6. г') цих Правил поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47. дозволяється рух транспортним засобам зі швидкістю не більше 90 км/год, крім доріг, де дозволяється рух з більшою швидкістю.

Підставою відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, є, зокрема, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км/год..

Зі змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не вбачається наявність підстав для встановлення обмеження швидкості руху не більше 60 км/год на 8 км дороги ОСОБА_3, оскільки цих підстав у них не зазначено.

У зв'язку з цим неможливо перевірити, чи зобов'язаний був позивач перед його зупинкою працівником ДАІ рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год..

Крім того, позивач посилається на те, що прилад для вимірювання швидкості інспектор ДАІ тримав у руці, що не виключає неправильне вимірювання дійсної швидкості руху і це не спростовано протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки спосіб застосування приладу для вимірювання швидкості не зазначено.

Крім того, позивач посилається на відсутність даних про метрологічну повірку приладу для вимірювання швидкості, що також не спростовано протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки не зазначено наявність повірки та період її чинності.

Оспорюється позивачем належність швидкості руху, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, до автомобіля, яким він керував, що також не спростовано протоколом про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до суду для огляду не направлені, незважаючи на неодноразові вимоги.

З наданих позивачем матеріалів не вбачається законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин позивача слід вважати незаконно притягнутим до адміністративної відповідальності за відсутності достатніх доказів вчинення правопорушення, що суперечить вимогам ст. 245 та 280 КУпАП.

Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутності події правопорушення, передбаченого ч. І ст. 122 цього кодексу.

Керуючись ст. 160-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною і скасувати постанову інспектора ДПС Чернігівського ВДАІ УДАІ УМВС України в Чернігівській області рядового міліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2010 року серії СВ № 218619 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу 260 гривень і закрити провадження у справі за відсутністю події правопорушення.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає, є остаточною і набирає законної сили в момент винесення.

Суддя Орел А.С.