Справа № 808/650/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року 17год.18хв.Справа № 808/650/15 ПР/808/25/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача 1: представник Коцило Ю.М.,

відповідача 2: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області (далі - відповідач 2)

про визнання протиправними та скасування наказів №4403, №565 о/с від 25.12.2014р., поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області (далі - відповідач 2). З врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог та її часткового прийняття судом до розгляду, позивач просить:

- визнати накази Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області № 4403 від 25.12.2014 і № 565 о/с від 25.12.2014 щодо звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справи України за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, протиправними і скасувати;

- поновити ОСОБА_3 на посаді слідчого СВ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області з 26.12.2014;

- стягнути з Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 2476,37 грн. на місяць за період з дня звільнення, з 26.12.2014, по день поновлення на посаді.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем 1 було порушено порядок проведення службового розслідування, оскільки від позивача не було відібрано письмові пояснення, не складено акт про відмову в наданні письмових пояснень, у службовому розслідування не брав участі безпосередній керівник позивача. Накази про звільнення позивача зі служби прийняті до набрання законної сили судовим рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. Зокрема зазначає, що 21.10.2014 інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області сержантом міліції Сілкіним О.А. складено адміністративний протокол відносно позивача, який 21.10.2014 о 02.50 год. на автошляху Харків-Сімферополь керував автомобілем ЗАЗ-11021 в стані алкогольного сп'яніння.

16.12.2014 рішенням Василівського районного суду Запорізької області, яке залишено без змін рішенням апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено штраф у розмірі 4250 грн.

Наказом ГУ МВС в Запорізькій області від 31.10.2014 № 3691 призначене службове розслідування, під час якого встановлено з боку ОСОБА_3 порушення транспортної дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007 № 81, від 26.03.2010 № 90 та неодноразових вказівок МВС, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. А відтак, оскаржуваними наказами відповідача 1 за грубе порушення транспортної дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007 № 81, від 26.03.2010 № 90, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та звільнено з органів внутрішніх справ. Представник відповідача 1 просить у задоволенні позову відмовити.

Від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Позивач з 06.08.2010 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України (а.с.13). Станом на дату звільнення обіймав посаду слідчого слідчого відділення Василівського районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 № 311/8188/14-п встановлено, що 21.10.2014 о 02-50 годині, на 311 км. а/д Харків-Сімферополь Григорівський блокпост с.Григорівка Василівського району Запорізької області, ОСОБА_3 керував транспортним засобом ЗАЗ-11021, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу алкотестера "Драгер ARCD-0212" з результатом 1,19 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2015 залишено без змін постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 16.12.2014 (а.с.49-51).

Тобто, рішенням судів підтверджено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Пунктом 3.7 Наказу МВС України від 26.03.2010 № 90 "Про стан дисципліни й законності в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ та заходи щодо його покращання" начальникам ГУМВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях наказано уживати суворих заходів дисциплінарного впливу до працівників, які допускають порушення Правил дорожнього руху, випадки керування транспортними засобами без відповідних документів, не розмитненими, незареєстрованими і непридатними до експлуатації автомобілями, а також до працівників Державтоінспекції, які не реагують на такі факти. Стосовно працівників, які у встановленому законом порядку притягнуті до відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, за результатами службових розслідувань вирішувати питання про їх звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління МВС України в Запорізькій області від 31.10.2014 № 3691 призначене службове розслідування, проведення якого доручено заступнику начальника ОМВ СУ ГУМВС підполковнику міліції Луценко О.М.

26.11.2014 складено та затверджено висновок службового розслідування щодо факту порушення транспортної дисципліни працівником досудового розслідування ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.116-118). У вказаному висновку зазначено, що за грубе порушення транспортної дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України від 16.03.2007 № 81, від 26.03.2010 № 90 та неодноразових вказівок МВС України, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння слідчого СВ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 звільнити з органів внутрішніх справ.

25.12.2014 Головним управлінням МВС України в Запорізькій області видано дисциплінарний наказ № 4403 "Про покарання ОСОБА_3." (а.с.11).

25.12.2014 Головним управлінням МВС України в Запорізькій області видано наказ №565 о/с "По особовому складу", яким згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із поставленням на військовий облік) за п. 64 "є" (за порушення дисципліни).

Відповідно до пп. "є" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затв. постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, за порушення дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Стаття 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Відповідно до вказаної норми, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затверджена Наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція № 230).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Пункти 3.2, 3.4 Інструкції № 230 передбачають, що службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

В пункті 6.3 Інструкції № 230 зазначено, що забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи, стосовно якої проводиться розслідування, письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового і начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Дійсно, наведеними нормами передбачена необхідність відібрання письмових пояснень від особи рядового і начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування. Водночас, і Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, і Інструкція № 230 передбачають, що небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

В даному випадку в ході проведення службового розслідування з позивачем проведено бесіду, про що складено довідку бесіди (а.с.119). У вказаній довідці висвітлено позицію ОСОБА_3 щодо обставин вчиненого проступку.

А відтак суд зазначає, що відсутність письмових пояснень позивача, за наявності вказаної довідки бесіди, не може бути безумовною підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.

Щодо покликання позивача на те, що його безпосередній начальник не брав участі в проведенні службового розслідування, варто зазначити, що у висновку службового розслідування міститься підпис та погодження в.о. начальника слідчого управління ГУМВС України в Запорізькій області підполковника міліції О.П.Гребеннікова (а.с.118).

Щодо покликання позивача на те, що в різних примірниках витягу з наказу № 565 о/с від 25.12.2014 зазначені різні підстави для прийняття такого наказу, суд зазначає таке.

Відповідно до витягу з наказу від 25.12.2014 № 565 о/с (а.с.12), підставою для прийняття такого наказу були: подання начальника Василівського РВ від 25.12.2014 року, дисциплінарний наказ ГУМВС від 25.12.2014 року № 4403.

Водночас, представник позивача до матеріалів справи надав примірник витягу з наказу від 25.12.2014 № 565 о/с (а.с.144), де серед підстав прийняття такого наказу зазначено подання начальника Василівського РВ від 26.12.2014 року. Зазначений витяг виданий спеціалістом СКЗ Василівського ВП ГУМВС України в Запорізькій області С.І.Співак, на витягу наявний відбиток печатки "Сектор кадрового забезпечення" Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Зважаючи, що наказ від 25.12.2014 № 565 о/с виданий Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, а позивачем не надано суду доказів наявності у Василівського ВП ГУМВС України в Запорізькій області повноважень видавати та засвідчувати витяги з наказів Головного управління, суд, з огляду на ч. 3 ст. 70 КАС України, не може взяти до уваги витяг з наказу від 25.12.2014 № 565 о/с, що виданий спеціалістом Василівського ВП ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.144).

Зважаючи, що в ході службового розслідування встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, і вказані обставини підтверджені рішеннями судів, та зважаючи, що кожна особа рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ зобов'язана дотримуватися законодавства, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, суд дійшов висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляду звільнення позивача з органів внутрішніх справ відповідає тяжкості вчиненого ним проступку. Застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу в даному випадку є виправданим.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька