Справа № 815/2668/16
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м.Одеса Справа № 815/2668/16

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про зобов`язання внести зміни до наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі В/ч п/п НОМЕР_3 , відповідач) в якому з урахуванням уточнень та ухвали від 30.09.2016 року про залишення частини позовних вимог без розгляду просить суд зобов`язати командування до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та цілісності України у період з 25.08.2014 року по 15.12.2014 року в сумі 17593,48 грн.; зобов`язати командування до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) провести нарахування та виплати звільненому (демобілізованому) з військової служби ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 18.09.2015 року №203, а саме: одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби та матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до листа Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 0095/349 від 28.07.2016 року Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 позивачу перераховано строк безперервної вислуги років у Збройних Силах України ОСОБА_1 , який відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 18.07.2015 року № 203 звільнений з військової служби у запас та направлений для зарахування на військовий облік до Корабельного РВК м. Миколаєва. Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.07.2016 року за № 151, в пункті 54 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203 зазначено, що безперервна вислуга років у ЗС ОСОБА_1 становить 01 рік 01 місяць 19 днів. На лист направлений керівництву Військової частини польова пошта НОМЕР_5 позивач отримав довідку видану керівництвом військової частини польова пошта НОМЕР_6 від 22.08.2016 року № 6385 «Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України» вказано, що ОСОБА_1 дійсно в період з 25 серпня 2014 р. по 15 грудня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, підстава: розпорядження Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 31.05.2014 року № 304/2595; наказ керівника сектору «Б» від 21.02.2015 року № 54. До теперішнього часу позивачу не виплачено винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у тому числі в районі проведення антитерористичної операції в м. Мар`їнка Донецької області у період з 25.08.2014 року по 15.12.2014 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», Наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) до нарахованого грошового забезпечення відповідач зобов`язаний виплатити винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний провести розрахунок та виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО у сумі 17 593.48 грн. Відповідно до Довідки, щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 від 23.07.2016 року за № 1893, виданою Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , надано розрахунок виплат відповідно до Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203. Але відповідно до цієї довідки частина виплат не була нарахована та сплачена. Відповідач вніс зміни до вказаного наказу, що безперервна вислуга років у ЗС ОСОБА_1 становить 01 рік 01 місяць 19 днів, але не провів перерахування одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби. Розрахунок було зроблено тільки за 1 рік замість 01 року 01 місяця 19 днів. Крім того йому не було сплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-нобутових питань про що зазначено у Наказі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день час та місце проведення судового засідання, проте надав до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день час та місце проведення судового засідання, заперечень на уточнений позов не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що що на виконання Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607 «Про часткову мобілізацію», 31.07.2014 року позивач призваний за мобілізацією військово-зобов`язаних до лан ЗС України та направлений для подальшого проходження служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 у команду НОМЕР_1 , наказ Військового комісара Корабельного районного військового комісаріату м. Миколаєва № 44 від 31.07.2014 року «Про призов за мобілізацією військово - зобов`язаних до військової частини НОМЕР_2 команда НОМЕР_1 ».

25.08.2014 року, відповідно до Наказу керівника сектору «Б» № 35, позивача зараховано до складу сил та засобів сектору «Б», які залучались та брали участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань та зараховано до складу військової частини польова пошта НОМЕР_5 , як прикомандированого з військової частини НОМЕР_2 .

В період з 25.08.2014 року по 25.12.2014 року та з 15.01.2015 року по 27.04.2015 року позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в м. Мар`їнка Донецької області, про що свідчать накази:

Керівника сектору «Б» № 35 від 25.08.2014 року;

Командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 9 від 13.03.2015 року;

Керівника сектору «Б» АТО №82 від 02.04.2015 року;

Командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 88 від 27.04.2015 року;

Керівника сектору «Б» АТО № 178 від 21.06.2015 року.

18.09.2015 року, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №203, позивача звільнено (демобілізовано) з військової служби у запас (відповідно Указу Президента України від 12.06.2015 року №328/5012), зараховано в оперативний резерв на посаду заступника командира 6 механізованого батальону, направлено для зарахування на військовий облік до Корабельного РВК м. Миколаєва та встановлено безперервної служби у ЗС України 01 рік 0 місяців.

Відповідно до листа Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 0095/349 від 28.07.2016 року Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 перераховано строк безперервної вислуги років у Збройних Силах України ОСОБА_1 , який відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2015 року № 203 звільнений з військової служби у запас та направлений для зарахування на військовий облік до Корабельного РВК м. Миколаєва.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.07.2016 року за № 151, в пункті 54 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203 зазначено, що безперервна вислуга років у ЗС ОСОБА_1 становить 01 рік 01 місяць 19 днів.

На лист направлений керівництву Військової частини польова пошта НОМЕР_5 позивач отримав довідку видану керівництвом військової частини польова пошта НОМЕР_6 від 22.08.2016 року № 6385 «Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України» вказано, що ОСОБА_1 дійсно в період з 25 серпня 2014 р. по 15 грудня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/ районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, підстава: розпорядження Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 31.05.2014 року № 304/2595; наказ керівника сектору «Б» від 21.02.2015 року № 54.

Як зазначає позивач до цього часу, йому не виплачено винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у тому числі в районі проведення антитерористичної операції в м. Мар`їнка Донецької області у період з 25.08.2014 року по 15.12.2014 року.

Закон України від 20.12.1991 № 2011 -XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх ї сімей`соціальний захист військовослужбовців -діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Вказана постанова регулює розмір та порядок перерозподілу видатків державного бюджету для виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови (діючої на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України»(діючого на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислювати, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах.

Відповідно до пункту 2наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 №383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України»(діючої на момент виникнення спірних правовідносин) винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)).

Відповідно до п. 15.9 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженої Наказом МОУ від 11.06.2008 № 260 зазначено, що надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Відповідно до пункту 1.10 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам; затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 р. № 260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за № 638/15329 (зі змінами), військовослужбовцям, які звільнені з військової служби (у тому числі за станом здоров`я) та звернулися за належним їм та своєчасно не виплаченим грошовим забезпеченням, воно виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до Довідки, щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 від 23.07.2016 року за № 1893, виданою Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , за період з 25.08.2014 року по 20.12.2014 року позивачу нараховане грошове забезпечення без урахування нарахування винагороди за участь в АТО , а саме:

За вересень 2014 року: 17.09.2014 року - 4042.12 грн., сплачено - 3937,02 грн.;

За серпень 2014 року: 30.09.2014 року - 970,32 грн., виплачено - 945.09 грн.,

За жовтень 2014 року: 20.10.2014 року - 3451.20 грн., виплачено - 3361,47 грн.;

За листопад 2014 року: 19.11.2014 року - 4100,16 грн., виплачено - 3993,56 грн.;

За грудень 2014 року: 20.12.2014 року - 4987,36 грн., виплачено - 4857,69 грн.;

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», Наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) до нарахованого грошового забезпечення відповідач зобов`язаний виплатити винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Тобто відповідач зобов`язаний виплатити винагороду в сумі 17593,48 грн., а саме :

за серпень 2014 року - 3000 грн.;

за вересень 2014 року -4042,12 грн.;

за жовтень 2014 року -3451,20 грн.;

за листопад 2014 року - 4100,16 грн.;

за грудень 2014 року - 3000 грн..

Тому суд вважає, що вимога позивача зобов`язати провести розрахунок та виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО у сумі 17593.48 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до Довідки, щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 від 23.07.2016 року за № 1893, виданою Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , надано розрахунок виплат відповідно до Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203, але відповідно до цієї довідки частина виплат не була нарахована та сплачена.

Відповідач вніс зміни до вказаного наказу, що безперервна вислуга років у ЗС ОСОБА_1 становить 01 рік 01 місяць 19 днів, але не проводить перерахування одноразової грошової допомоги по звільненню у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, та доказів що це спростовують суду не надано.

Судом встановлено, що розрахунок було зроблено тільки за 1 рік замість 01 року 01 місяця 19 днів.

Крім того судом встановлено, що позивачу не було сплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань про що зазначено у Наказі командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.09.2015 року № 203.

Відповідно до «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (із змінами та доповненнями) позивачу передбачено надання матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань яку він у 2015 році не отримав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (зі змінами) передбачено, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення здійснюється військовослужбовцям за їх заявою під час проходження ними військової служби.

У письмових запереченнях Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) зазначено, що позивачем під час проходження військової служби не подавалась заява до відповідача про отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Та матеріали справи також не містять доказів того, що позивачем під час проходження служби подавалась заява до відповідача про отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до листа Міністерства оборони України від 09.02.2015 року щодо виплат військовослужбовцям зазначено, що всі розрахунки під час звільнення військовослужбовця з військової служби (у тому числі за станом здоров`я) повинні бути здійснені до дня його виключення зі списків особового складу.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», Наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) до нарахованого грошового забезпечення відповідач зобов`язаний виплатити винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, розрахунок було зроблено тільки за 1 рік замість 01 року 01 місяця 19 днів, а також те, що матеріали справи не містять доказів подання позивачем до відповідача заяви на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Зобов`язати командування до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисту незалежності, суверенітету та цілісності України у період з 25.08.2014 року по 15.12.2014 року в сумі 17593,48 грн..

Зобов`язати командування Військової частини польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) провести нарахування та виплати звільненому (демобілізованому) з військової служби ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 18.09.2015 року №203, а саме одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Іванов Е.А.