Справа № П/811/827/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Справа №П/811/827/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Голованівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання незаконним наказу, визнання незаконними та скасування податкових повідомлень рішень, рішення та вимог,

за участю:

секретаря судового засідання Гловацької М.О.,

представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Голованівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про:

- визнання незаконним наказу Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про призначення документальної планової виїзної перевірки від 02.12.2015 р. №387;

- визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 16.02.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 149 161,03 грн., у тому числі 119 328,82 грн. основного платежу та 29 832,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № від 16.02.2016 р., яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 510,00 грн.;

- № від 05.04.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 139 706,51 грн., у тому числі 111 765,21 грн. основного платежу та 27 941,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- визнання незаконним та скасування рішення № від 05.04.2016 р. яким до позивача застосовано штрафну санкцію за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 17 288,58 грн.;

- визнання незаконною та скасування вимоги №Ф1-17 від 03.03.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) на суму 155 995,54 грн.;

- визнання незаконною та скасування вимоги №Ф НОМЕР_1 від 13.06.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) на суму 155 995,54 грн.

У судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.02.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 149 161,03 грн., у тому числі 119 328,82 грн. основного платежу та 29 832,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та вимоги №Ф1-17 від 03.03.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) на суму 155 995,54 грн. (а.с.180).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що всупереч п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України наказ про проведення перевірки вручено в день її проведення, тобто 16.12.2015 р. Також позивач вказує, що лист від 28.12.2015 р. №2202/7/1700 їй не надавали, акт про відмову надати копії документів не складався. Позивач наголошує на тому, що на підтвердження витрат нею надавалися для перевірки договори, акти виконаних робіт та квитанції, а також їх завірені копії. Позивач зазначає, що договори про надання послуг з ФОП ОСОБА_4П та ФОП ОСОБА_5 не визнані в установленому порядку недійсними або нікчемними, а тому будь-яке посилання на неправомірність їх укладення є безпідставним та необґрунтованим. Окрім того, позивач вказує, що відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих атів України щодо податкової реформи» у 2015 році діло обмеження на проведення перевірок фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, а тому відповідач не мав права проводити відповідну перевірку.

Представником відповідача до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки під час перевірки ОСОБА_1 документально не підтверджено задекларовані витрати в сумі 673 784,39 грн., чим порушено п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України. Окрім того, представник відповідача зазначає, що діловодство та архів нотаріуса, а також виконання іншої допоміжної і технічної роботи здійснюють помічники нотаріуса, які перебувають з ним у трудових відносинах.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 21.10.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 26.10.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 02 грудня 2015 року №387 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1» на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 Податкового кодексу України призначено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р. (а.с.93).

У період з 16.12.2015 р. по 29.12.2015 р. посадовою особою Ульяновського відділення Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі наказу №387 від 02.12.2015 р. (а.с.93), відповідно до направлення №28 від 16.12.2015 р. (а.с.98) проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р., висновками якого є порушення ОСОБА_1, на думку відповідача:

- п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України в результаті чого занижено оподатковуваний (чистий) дохід в загальній сумі 673 784,39 грн., у тому числі за 2012 рік 195 399,07 грн., за 2013 рік 296 712,62 грн., за 2014 рік 181 672,70 грн.;

- п.44.3 ст.44, п.178.6 ст.178 Податкового кодексу України стосовно незабезпечення зберігання первинних, а також інших документів з питань обчислення і сплати належних сум податків (внеску) протягом установлених строків їх зберігання та/або ненадання платником оригіналів документів чи їх копій за період, що перевірявся, а саме книги обліку доходів і витрат та виписок про рух коштів на банківських рахунках;

- абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у загальному розмірі 155 995,54 грн., у тому числі за 2012 рік 76 345,41 грн., за 2013 рік 37 085,30 грн., за 2014 рік 42 564,83 грн. (а.с.23-45).

На підставі акта перевірки Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 16.02.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 149 161,03 грн., у тому числі 119 328,82 грн. основного платежу та 29 832,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.8);

- № від 16.02.2016 р., яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 510,00 грн. (а.с.9);

- № від 16.02.2016 р., яким позивачу нараховано штрафну санкцію з єдиного внеску в сумі 15 599,55 грн.

Окрім того, Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області сформовано вимогу №Ф1-17 від 03.03.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 155 995,54 грн. (а.с.12).

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені ОСОБА_1 в адміністративному порядку.

Так, рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області про результати розгляду первинної скарги №1561/10/11-28-10-01-06 від 25.03.2016 р. залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 16.02.2016 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн. та скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 16.02.2016 р. № про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 7 563,61 грн і 1 890,91 грн. штрафної (фінансової) санкції (а.с.176-179).

Рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області про результати розгляду первинної скарги №1562/10/11-28-10-01-06 від 25.03.2016 р. скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.02.2016 р. № про сплату штрафних санкції з єдиного внеску в сумі 15 599,55 грн. та зобовязано Гайворонську ОДПІ (Ульяновське відділення) прийняти рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 17 288,58 грн. (а.с.172-175).

Як наслідок, Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 139 706,51 грн., у тому числі 111 765,21 грн. основного платежу та 27 941,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.10);

- рішення № від 05.04.2016 р. яким до позивача застосовано штрафну санкцію за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 17 288,58 грн. (а.с.11).

Також відповідачем сформовано вимогу №Ф НОМЕР_1 від 13.06.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 155 995,54 грн. (а.с.13).

У судовому засіданні представник позивача вказуючи на протиправність оскаржуваного наказу наголошував на тому, що його видано в період дії обмеження на проведення перевірок встановленого Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих атів України щодо податкової реформи».

Натомість представник відповідача наголошував на тому, що встановлені обмеження не поширюються на перевірки дотримання норм законодавства з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. №71-VIII установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки субєктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Судом встановлено, що наказом Гайворонської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 02 грудня 2015 року №387 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р.

Пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України визначено, що Податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у звязку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто предмет перевірки призначеної наказом від 02.12.2015 р. №387 охоплює не лише питання на які не поширюється обмеження встановлене Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. №71-VIII, а стосується й інших питань податкового, валютного та іншого законодавства на які розповсюджується дія встановленого обмеження.

За таких умов суд дійшов висновку про протиправність наказу Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02 грудня 2015 року №387 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1» в частині призначення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за винятком питання дотримання вимог повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб.

Представник позивача також вказував на недотримання контролюючим органом порядку проведення перевірки, оскільки наказ на проведення перевірки вручено ОСОБА_1 під розписку в день проведення перевірки, тобто 16.12.2015 р., що відображено в акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. (а.с.24).

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.77.4 ст.78 Податкового кодексу України право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Тобто саме виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної планової перевірки.

Як встановлено судом копія наказу від 02.12.2015 р. №387 разом з повідомленням про проведення перевірки 02.12.2015 р. надіслані ОСОБА_1 за місцем проживання (м. Ульяновка Кіровоградської області, вул. Урицького, 23-а) та місцем роботи (м. Київ, вул. Воровського, 37/14, каб. 101), однак поштові відправлення повернулися адресанту у звязку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.93-94).

З огляду на п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Таким чином, контролюючим органом дотримано вимог встановлених п.77.4 ст.78 Податкового кодексу України, а тому посадовою особою відповідача правомірно розпочато проведення перевірки ОСОБА_1

Судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2016 р., винесене Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України у звязку з незабезпечення зберігання первинних, а також інших документів з питань обчислення і сплати належних сум податків (внеску) протягом установлених строків їх зберігання та/або ненадання платником оригіналів документів чи їх копій за період, що перевірявся.

В акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. зазначено, що ОСОБА_1 не забезпечено ведення книги обліку доходів і витрат та не надано для перевірки, а також не предявлення для перевірки банківських рахунків, відкритих на імя ОСОБА_1 за період, що перевірявся (а.с.43).

Окрім того, в акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. відображено, що перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність встановлено, що книга обліку доходів і витрат на момент проведення перевірки відсутня, чим порушено п.178.6 ст.178 Податкового кодексу України (а.с.30).

Відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки. Такий обовязок виникає у платника податків після початку перевірки.

Зважаючи на п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

Під час розгляду справи представником відповідача подано до суду запити контролюючого органу №2165/7/1700 від 21.12.2015 р. та №2202/7/1700 від 28.12.2015 р. щодо витребування документів (а.с.149, 159, 162).

Як встановлено судом зазначені запити направлялися на адреси позивача засобами поштового звязку та у лютому 2016 року повернуті адресанту за закінченням терміну зберігання (а.с.160, 161, 163).

Так, у запиті №2165/7/1700 від 21.12.2015 р., направленому ОСОБА_1 22.12.2015 р. (а.с.163), позивачу запропоновано терміново надати всі необхідні документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувалися в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби (а.с.149, 162).

У запиті №2202/7/1700 від 28.12.2015 р. контролюючий орган просить ОСОБА_1 надати належним чином завірені копії документів, що стосуються предмета перевірки, а саме: документи, що стосуються взаємовідносин з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6; виписки по всіх розрахункових рахунках, які були відкриті в установах банків на імя ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. (а.с.149, 159).

Доказів на підтвердження дати передачі відповідного запиту до відділення поштового звязку (фіскального чеку) відповідачем до суду не надано.

Суд зауважує, що запити про витребування документів направлялися позивачу засобами поштового звязку 22.12.2015 р. та не раніше 28.12.2015 р., а перевірка закінчена 29.12.2015 р. Таким чином, ОСОБА_1 не мала обєктивної можливості отримати та виконати відповідні запити до закінчення перевірки. Натомість доказів неможливості вручення позивачу таких запитів під розписку відповідачем суду не надано. Також контролюючим органом не надано до суду складеного відповідно до п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України акта на підтвердження відмови платника податку надати перевіряючому під час перевірки копій документів.

Окрім того, суд враховує, що фінансова відповідальність визначена п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України настає внаслідок незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Однак, не ведення платником податків Книги обліку доходів і витрат пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України не охоплюється.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.02.2016 р. підлягає задоволенню.

Як встановлено судом оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2016 р. винесено податковим органом з огляду на висновок про заниження ОСОБА_1 оподатковуваного (чистого) доходу в загальній сумі 673 784,39 грн., внаслідок віднесення до складу витрат сум за господарськими операціями з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Відповідно до договору від 01.01.2012 р. (а.с.66-68) ФОП ОСОБА_4 надала ОСОБА_1 комбіновані адміністративні послуги (компютерні послуги, копіювання, підготовка і формування архівних справ, виготовлення проектів нотаріальних документів) на суму 162 800,00 грн., що підтверджується актом №1 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 31.12.2012 р. (а.с.69).

Оплата за надані послуги здійснена позивачем готівкою, на підтвердження чого до суду надано копії квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.70-71).

Також на підставі договору від 01.09.2013 р. (а.с.72-74) ФОП ОСОБА_5 надав ОСОБА_1 комбіновані адміністративні послуги (компютерні послуги, копіювання, підготовка і формування архівних справ, виготовлення проектів нотаріальних документів) на суму 295 000,00 грн., що підтверджується актом №1 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 31.12.2013 р. (а.с.75).

Оплата за надані послуги здійснена позивачем готівкою, на підтвердження чого до суду надано копії квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.76).

Крім того, за договором від 01.01.2014 р. (а.с.77-79) ФОП ОСОБА_5 надав ОСОБА_1 комбіновані адміністративні послуги (компютерні послуги, формування архівних справ, виготовлення проектів нотаріальних документів) на суму 297 000,00 грн., що підтверджується актом №1 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 31.12.2014 р. (а.с.80).

Оплата за надані послуги здійснена позивачем готівкою, на підтвердження чого до суду надано копії квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.81-82).

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що реальність зазначених господарських операцій податковим органом не заперечується, договори у встановленому порядку недісними не визнавалися.

В акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. зазначено, що платником податків документально не підтверджено понесених витрат на суму 673 784,39 грн., оскільки не подано первинних документів, що посвідчують сплату коштів за виконання робіт по вказаним договорам (а.с.33-34).

З огляду на п.178.2 ст.178 Податкового кодексу України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Суд враховує, що до позовної заяви позивачем додано завірені квитанції до прибуткових касових ордерів на підтвердження оплати послуг наданих ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 (а.с.70-71, 76, 81-82).

Натомість посилання контролюючого органу на неподання таких документів під час перевірки та наслідки визначенні п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України суд вважає необґрунтованим, з огляду на выдсутнысть акту про відмову платника податку надати перевіряючому під час перевірки копій документів та зважаючи на висновки суду про обєктивну неможливість виконання позивачем запитів про витребування документів №2165/7/1700 від 21.12.2015 р. та №2202/7/1700 від 28.12.2015 р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт понесення позивачем витрат за господарськими операціями з ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 підтверджено належними первинними документами.

Також в акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. вказано, що факт виплати коштів не був відображений в жодному податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) (а.с.33).

Судом досліджено копії податкових розрахунків суд доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) за перевіряємий період (а.с.164-171).

З огляду на п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобовязані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно з пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобовязані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Відповідно до п.1.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку. затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4 податковий розрахунок документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пункт 1.3 зазначеного Порядку визначає, що дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

Відповідно до п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обовязок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Пунктом 178.8 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від операцій, здійснюваних у межах обраних ним видів діяльності, субєкт господарювання, який нараховує (виплачує) такий дохід, не утримує податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою-підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як субєкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Зі змісту акта перевірки №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. встановлено, що у перевіряємому періоді мали місце господарські операції позивача з фізичним особам-підприємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому характер господарських операцій не свідчить про перебування зазначених осіб у фактичних трудових взаємовідносинах з позивачем на підставі цивільно-правових договорів.

Таким чином, виплачуючи зазначеним особам кошти ОСОБА_1 не діяла як податковий агент у розумінні п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України, а тому у неї не виникло обовязку з відображення сум виплачених ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 у податкових розрахунках форми №1ДФ відповідно до п.51.1 ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

Також в акті №000001/11-20-17/НОМЕР_2 від 15.01.2016 р. зазначено, що акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 31.12.2012 р. на суму 162 800 грн. складений на ПП Кондратюка ОСОБА_7, проте підписаний та затверджений ОСОБА_4 (а.с.33), на підтвердження чого до суду надано незавірену копію зазначеного акта (а.с.156).

У судовому засіданні судом оглянуто подані представником позивача оригінал та копію акта №1 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 31.12.2012 р., який складений, затверджений та підписаний ФОП ОСОБА_4.

Водночас посилання контролюючого органу на подання ОСОБА_1 саме незасвідчених копій первинних документів суд вважає необґрунтованим, оскільки в силу п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) обєктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Доказів передбачених п.85.6 ст.85 Податкового кодексу України на підтвердження відмови позивача у наданні завірених копій відповідачем до суду не надано.

Також суд враховує, що висновки про завищення позивачем витрат за вказаними господарськими операціями випливають з аналізу норм Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. №3425-ХІІ щодо наявності у нотаріуса помічника та стосовно обовязку зберігати нотаріальну таємницю та припущення про порушення ОСОБА_1 статей 5, 13, 14 Закону України «Про нотаріат» (а.с.31-32).

Однак, перевірка дотримання нотаріусами вимог Закону України «Про нотаріат» не відноситься до повноважень відповідача.

Натомість за результатами планової комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за період роботи з 24 червня 2011 року по 30 жовтня 2015 року порушень вимог статей 5, 13, 14 Закону України «Про нотаріат» не встановлено (а.с.125-136).

Більш того, суд наголошує, що дотримання самозайнятою особою вимог податкового законодавства жодним чином не повязане з оцінкою належності виконання такою особою своїх професійних обовязків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що витрати ОСОБА_1 у розмірі 673 784,39 грн. підтверджені належними первинними документами, а тому правомірно враховані при визначенні чистого (оподатковуваного) доходу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2016 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, з огляду на висновки податкового органу про заниження позивачем чистого (оподатковуваного) доходу, Голованівською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області донараховано ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у розмірі 155 995,54 грн. (а.с.13), у звязку з чим винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 05.04.2016 р., яким застосовано штрафні санкції в розмірі 17 288,58 грн. (а.с.11).

Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі за текстом Закон) платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п.10 Розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 (далі за текстом Інструкція) обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органу доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок..

Згідно з абз.2 4 п.2 розділу VI Інструкції у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

На підставі абз.1 ч.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З огляду на абз.2 п.3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів.

При цьому відповідно до абз.5 розділу VI Інструкції у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Згідно з абз.4 ч.4 ст.25 Закону у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до змісту п.3 ч.11 ст.25 Закону, у редакції чинних на час виникнення спірних правовідносин встановлено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Оскільки у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт заниження позивачем чистого (оподатковуваного) доходу за 2012, 2013 та 2014 роки на загальну суму 673 784,39 грн., то відповідачем безпідставно донараховано ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у розмірі 155 994,54 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 17 288,58 грн., а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення № від 05.04.2016 р. та податкової вимоги №Ф НОМЕР_1 від 13.06.2016 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на зменшення позовних вимог, на користь позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 3 780,75 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Гайворонської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02 грудня 2015 року №387 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1» в частині призначення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за винятком питання дотримання вимог повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 лютого 2016 року, винесене Голованівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 нараховано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2016 року, винесене Голованівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 139 760,51 грн., у тому числі 111 765,21 грн. основного платежу та 27 941,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

5. Визнати протиправним та скасувати рішення № від 05 квітня 2016 року, винесене Голованівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 17 288,58 грн.

6. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф НОМЕР_1 від 13 червня 2016 року про сплату боргу (недоїмки), винесену Голованівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 на суму 155 995,54 грн.

Присудити ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_2 (01054, м. Київ, вул. Воровського, 37/14, офіс 101) судовий збір у розмірі 3 780,75 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят грн. 75 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Голованівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі 26 жовтня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_8