Справа № 2а/0270/406/12
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

22 березня 2012 р. Справа № 2а/0270/406/12

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медяної Наталії Анатоліївни,

представників позивача: ОСОБА_1 - в.о. керівника товариства,

ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

ОСОБА_3 - представник за довіреностями

представника відповідача 1: ОСОБА_4 - представник за довіреністю;

відповідача 2: ОСОБА_5І;

відповідача 3: ОСОБА_6;

свідка: ОСОБА_7;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: споживчого товариства "Волна"

до: регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області (Відповідач 1), начальника відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_5 (Відповідач 2), головного державного податкового ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_6 (Відповідач 3)

про: визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ :

Споживче товариство "Волна" звернулось до суду з адміністративним позовом до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області (Відповідач 1), начальника відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_5 (Відповідач 2), головного державного податкового ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_6 (Відповідач 3) про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що посадовими особами РУД САТ ДПА України у Вінницькій області проведено перевірку споживчого товариства "Волна", за результатами якої складено акт №084/02/32/2-31890539 від 28.09.2011р., у відповідності до якого встановлено факт продажу алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а також встановлено перелік не облікованого товару, на який відсутні накладні, зазначений в протоколі огляду та вилучення від 21.09.2011р. б/н, який складено працівниками ВПНОППТ ДПІ у м. Вінниці. На підставі акту винесено рішення від 02.12.2011р. №-32, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20578 грн. Позивач вважає, що перевірка проведена з порушенням чинного законодавства, саме порушення, зафіксоване в акті перевірки, відсутнє, а рішення, прийняте за наслідками перевірки, є неправомірним. Крім того, позивач вказує на те, що оскаржуване рішення прийняте за результатами фактичної перевірки, проте така перевірка проводиться тільки за настання певних обставин визначених п.п. 80.2.1 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України, про які обовязково повинно бути вказано в наказі про перевірку, чого вчинено не було. За таких обставин, позивач просить визнати дії посадових осіб відповідача по проведенню перевірки протиправними та скасувати рішення від 02.12.2011р. №-32.

В судовому засіданні представники позивача надали суду пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. В підтвердження позовних вимог зазначили, що на момент проведення перевірки вони дійсно мали дійсну ліцензію, оскільки перевірка проводилася саме в останній день строку її дії, а тому вважають рішення про застосування штрафних санкцій за відсутність ліцензії протиправним та безпідставним.

Представник відповідача 1, відповідачі 2, 3 позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні. Додатково зазначили, що діяли у межах свої повноважень та у спосіб визначений законом. Спростовуючи твердження позивача щодо відсутності підстав на проведення перевірки, зокрема в підтвердження обставин визначених п.п. 80.2.1 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України, надали суду ОСОБА_2 перевірки №033/02/32/2-32276713 від 11.05.2011р. споживчого товариства "Хуторянське", рішення про застосування до останнього фінансових санкцій №0 від 19.05.2011р., №-21 від 19.05.2011р. Проте взаємозв'язку між порушенням позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та СП "Хуторянське" пояснити не змогли.

В якості свідка судом допитана ОСОБА_7, продавець, яка пояснила суду, що дійсно розписалась в направленні на перевірку, проте копія направлення на перевірку та копія наказу "Про проведення перевірки" їй вручені не були, з наказом не ознайомлено.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до наказу регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки" визначено підставу проведення фактичної перевірки споживчого товариства "Волна" (юридична адреса Вінницький район , с.Писарівка, вул. Леніна, 30), що здійснює підприємницьку діяльність у магазині розташованому за адресою Вінницький район, с.Щітки, вул. Леніна, 30, у якого за результатами перевірки іншого платника податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо обігу підакцизних товарів (а.с.66).

З направленням на проведення перевірки від 28.09.2011р. ознайомлено ОСОБА_7 (свідок) під розписку, про що свідчить відмітка на направленні.

28.09.2011р. працівниками регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Вінницькій області було здійснено фактичну перевірку магазина, який заходиться за адресою вул. Леніна, 30, с. Щітки та належить споживчому товариству "Волна", про що складено акт перевірки №084/02/32/2-31890539 від 28.09.2011р. (а.с.8-9).

За результатами перевірки встановлено: відповідач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

На підставі вищезазначеного акту регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Вінницькій області винесено рішення від 02.12.2011р. №-32 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 20578 грн. (а.с.10).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Порядок проведення фактичної перевірки регулюється статтею 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Статтею 81 Податкового кодексу України визначені умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок

Посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Судом досліджено наказ регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки", виданий на підставі п.п.80.2.1 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України.

У п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України викладено виключний перелік обставин, за наявності яких можливе проведення фактичної перевірки.

Згідно п.п. 80.2.1.1 п. 802.статті 80 фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, та виникає необхідність перевірки таких фактів.

З наказу відповідача 1 від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки", судом не вбачається зазначення обставин, щодо результатів перевірок інших платників податків, які б свідчили про можливі порушення законодавства позивачем.

Так, в судовому засіданні представником відповідача надано суду ОСОБА_2 перевірки №033/02/32/2-32276713 від 11.05.2011р. споживчого товариства "Хуторянське", рішення про застосування до останнього фінансових санкцій №0 від 19.05.2011р., №-21 від 19.05.2011р. Проте взаємозв'язку між порушенням позивачем вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та СП "Хуторянське" судом не встановлено.

Нелогічним і незрозумілим є факт посилання в наказі від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки" на п.п.80.2.1. п.80.2 ст. 80 ПК України.

Частиною 2 статті 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За наведеного вище, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати наказ регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки".

Обраний судом спосіб захисту прав позивача, на думку суду, виключає первинні заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправними дій начальника відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_5 (Відповідач 2), головного державного податкового ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області ОСОБА_6 (Відповідач 3) по проведенню перевірки та складанню акта перевірки від 28.09.2011р. №084/02/32/2-31890539.

Щодо рішення відповідача 1 про застосування фінансових санкцій від 02.12.2011р. №-32, суд зважає на таке.

По-перше, вказане рішення автоматично підлягає скасуванню за причини скасування судом наказу регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області від 28.09.2011р. №166 "Про проведення перевірки".

По-друге, відповідно до абз.21 ст. 1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів вiд 19.12.1995 № 481/95-ВР документом, що засвідчує право субєкта підприємницької діяльності здійснювати продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів протягом визначеного строку є ліцензія.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися субєктами підприємницької діяльності всіх форм власності за наявності у них ліцензій.

Згідно із ст. 1 Закону України Про державне регулювання виробництва торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями та тютюновим виробами від 19.12.1995 року № 481/95 ВР - ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право субєкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ч. 14 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі субєкта підприємницької діяльності терміном на один рік і підлягають обовязковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі субєкта підприємницької діяльності.

За змістом ст. 14 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності, визначено види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлення державного контролю у сфері ліцензування, відповідальність субєктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування. Так, орган ліцензування повинен оформити ліцензію не пізніше ніж за три робочі дні з дня надходження документа, що підтверджує внесення плати за видачу ліцензії. При цьому орган ліцензування робить відмітку про дату прийняття документів, що підтверджують внесення заявником плати за видачу ліцензії. Нова ліцензія видається органом ліцензування не раніше ніж останній робочий день дії попередньо виданої ліцензії.

Визначаючись щодо правомірності рішення про застосування фінансових санкцій від 02.12.2011 року №-32, слід врахувати наступне.

По-перше, Закон України Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

Так, згідно з ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з ч. 2 цієї статті, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно зі ст. 253 цього ж Кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно із статтями 254, 255 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Тобто, наведені правові норми ведуть мову про строк та термін. Кожен із них має своє значення, визначення у часі, перебіг та закінчення.

Як вбачається із юридичного формулювання ч. 14 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, вона визначає термін один рік. Відповідно до вище наведених правових норм, роками визначається строк. Таким чином, практичне застосування цієї статті має визначатися сукупно щодо початку перебігу строку та визначення терміну.

Зокрема, з аналізу зазначених норм слідує, що строк дії ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами починається з наступного дня після дати їх видачі, а закінчується датою, яка зазначена днем їх видачі, через один рік. В свою чергу, термін визначається вказівкою на календарну дату, тобто конкретний день, який чітко зазначений у ліцензії.

Таким чином, ліцензійним органом абсолютно правомірно вказано термін дії розглядуваних у даній справі ліцензії з 28.09.2010р. до 28.09.2011р. - в один рік (а.с.11), а СП "Волна", в свою чергу не допущено порушень вимог ч. 6 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у випадку продажу алкогольних напоїв на підставі цієї ліцензії 28.09.2011р., оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії, при чому, до 24 години цього дня.

Згідно зі ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-BP ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби України, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності.

В свою чергу, пунктом 25 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996р. № 493, передбачено, що ліцензія є документом суворої звітності, форма якого затверджується Мінекономіки; у ліцензії зазначається: на лицьовому боці, зокрема, для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії.

За змістом ст.15 Закону України Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами визначена, як щорічна.

Так, нова ліцензія видається органом ліцензування не раніше ніж останній робочий день дії попередньо виданої ліцензії.

При цьому, слід вказати, що судом не встановлено вини субєкта господарювання у вчиненому порушенні.

Таким чином, під час розгляду справи з'ясовано, що на момент проведення перевірки у СП "Волна" була в наявності ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями серії АГ № 3275894, яка була дійсна з 28.09.2010р. до 28.09.2011р.

Маючи намір провадити зазначений в ліцензії вид господарської діяльності після закінчення строку її дії, позивачем у порядку, встановленому Законом України Про ліцензування певних видів господарської діяльності, 06.10.2011 року зареєстровано нову ліцензію серії АГ № 447188 (а.с.12).

Як свідчать матеріали справи, позивачем виконано всі вимоги Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів необхідні для своєчасного отримання ліцензії на право роздрібної алкогольними напоями.

Враховуючи викладене, 28.09.2011 року ліцензія ще була чинна і надавала право позивачу здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

А оскільки, як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган проводив перевірку 28.09.2011 року, тобто в останній день дії ліцензій, тому висновки перевіряючих про здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії саме в цей день є помилковими.

Таким чином, вказане вище рішення про застосування фінансових санкцій прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали місце, не у спосіб та не у відповідності до положень закону, а тому, на думку суду, є протиправним та підлягає скасуванню.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи усе вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з розподілом судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області "Про проведення перевірки" №166 від 28.09.2011р.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області від 02.12.2011р. №-32.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь споживчого товариства "Волна" судові витрати в розмірі 205,78 грн. ( двісті п'ять грн. 78 коп.), сплачені згідно квитанції №18 від 08.02.2012 року, шляхом їх безспірного стягнення органом Державної казначейської служби із рахунку регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович