Справа № 815/4979/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4979/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (надалі по тексту - відповідач або Відділ ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не винесення рішення про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2016 року або повернення її для усунення виявлених недоліків протягом п'яти робочих днів;

- зобов'язати відповідача зареєструвати Декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2016 року;

- в разі задоволення позову встановити судовий контроль шляхом зобов'язання відповідача по справі подати у встановлений судом строк звіт про виконання ухваленого по справі судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач в цілому зазначив, що 22.08.2016 року він, через свого представника на підставі довіреності, та через відповідний ЦНАП Чорноморської міської ради звернувся до Відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області для реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1. 29.08.2016 року представником позивача було отримано лист за вих. № 101 про те, що Декларація про початок виконання будівельних робіт від 22.08.2016 року за реєстраційним номером 1355-л, Відділом ДАБК внесена до єдиного реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України 29.08.2016 року, для отримання реєстраційного номеру та станом на 29.08.2016 року реєстраційний номер з єдиного реєстру документів не присвоєно. Причини затримання не роз'ясненні. 16.09.2016 року через ЦНАП Чорноморської міської ради представнику позивача було видано лист Відділу ДАБК за вих. № 123 від 29.08.2016 року про повернення Декларації про початок виконання будівельних робіт, у зв'язку із наявністю невідповідностей, що унеможливлює внесення даних у Єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Згідно із зазначеного листа Відділу ДАБК, відповідна декларація про початок виконання будівельних робіт була внесена до єдиного реєстру Держархбудінспекції України та отримано номер відмови № ОД 16 від 29.08.2016 року. Відповідно до листа відділу ДАБК в поданій декларації присутні наступні недоліки: не в повному обсязі зазначено інформацію про замовника, а саме не зазначено паспорт громадянина України; згідно з приміткою 1, кожна сторінка цієї декларації підписується замовником та засвідчується його печаткою (за наявності). Згідно з п. 16 Постанови № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу ДАБК два примірника декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Згідно з цього уповноважена особа не має право ставити підпис в декларації. Вважаючи такі дій та рішення відповідача протиправними, та такими, що порушують охоронювані законом права та інтереси позивача, останній звернувся за захистом до суду.

Представник позивача у судове засідання з'явися.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача. Також від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.08.2016 року ОСОБА_1, через свого представника на підставі довіреності, та через відповідний ЦНАП Чорноморської міської ради звернувся до Відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області з метою реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-13).

29.08.2016 року представником позивача було отримано лист за вих. № 101 про те, що Декларація про початок виконання будівельних робіт від 22.08.2016 року за реєстраційним номером 1355-л, Відділом ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області внесена до єдиного реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України 29.08.2016 року, для отримання реєстраційного номеру та станом на 29.08.2016 року реєстраційний номер з єдиного реєстру документів не присвоєно. Причини затримання не роз'ясненні (а.с. 18).

Як зазначає позивач, 16.09.2016 року через ЦНАП Чорноморської міської ради представнику позивача було видано лист Відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за вих. № 123 від 29.08.2016 року про повернення Декларації про початок виконання будівельних робіт, у зв'язку із наявністю невідповідностей, що унеможливлює внесення даних у Єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (а.с. 19-20).

Згідно зазначеного листа Відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, відповідна декларація про початок виконання будівельних робіт була внесена до єдиного реєстру Держархбудінспекції України та отримано номер відмови № ОД 16 від 29.08.2016 року. Відповідно до листа Відділу ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в поданій позивачем декларації присутні наступні недоліки: не в повному обсязі зазначено інформацію про замовника, а саме не зазначено паспорт громадянина України; згідно з приміткою 1, кожна сторінка цієї декларації підписується замовником та засвідчується його печаткою (за наявності). Згідно з п. 16 Постанови № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу ДАБК два примірника декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку. Згідно з цього уповноважена особа не має право ставити підпис в декларації.

Позивач, вважаючи вищезазначені дії, бездіяльність та рішення відповідача протиправними, та такими, що порушують його охоронювані законом права та інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд, керуючись законодавством у сфері містобудівної діяльності, частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходить з того, що оскільки позивачем як спосіб захисту порушеного права обрано оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, Одеський окружний адміністративний суд досліджуючи надані сторонами докази повинен встановити відповідність спірних припису та постанови чинному законодавству.

Відповідно до Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області є органом державного архітектурно - будівельного контролю, утвореним як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, якому делеговані повноваження органів влади.

Відповідно до пунктів 1 - 4 Примірного положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 19.08.2015 року орган державного архітектурно-будівельного контролю утворюється як структурний підрозділ Київської та Севастопольської міськдержадміністрації та як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради (далі - орган держархбудконтролю).

Орган держархбудконтролю з питань здійснення повноважень, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», є підконтрольним Держархбудінспекції. (п. 2).

Орган держархбудконтролю у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінрегіону та Держархбудінспекції, розпорядженнями голів Київської та Севастопольської міськдержадміністрацій, рішеннями органів та посадових осіб місцевого самоврядування.(п. 3).

Основним завданням органу держархбудконтролю є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Орган держархбудконтролю відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, надає, отримує, реєструє, повертає документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію, (п. 4).

Таким чином, відділ ДАБК є самостійним суб'єктом владних повноважень, який має право самостійно виступати в якості відповідача по справах стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності.

Як вбачається з Декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.08.2016 року, на першій сторінці, згідно до вимог п. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року «Про деякі питання виконання підготовчих будівельних робіт», зазначені дані заявника і, в тому числі, дані його паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 9).

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постійно проживає за кордоном. Зазначена обставина підтверджується копією його паспорту громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про прийняття на консульський облік Генерального консульства України в Нью-Йорку (США) (а.с. 14-15).

Згідно із відповіддю на запит ГУ ДМС України в Одеській області від 30.08.2016 року вих. № 4/1-50а/3 позивач дійсно отримував паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1, а паспорт громадянина України позивачу в Одеській області не оформлювався (а.с. 17). Як зазначив представник позивача у позові, зазначена обставина пов'язана з тим, що позивач виїхав на постійне місце проживання до США ще в 1993 році, проте залишився громадянином України та отримав паспорт через консульські установи України.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 5 Закону України «Про громадянство України», п. 7 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1603 від 21.12.2004 року, п.п. 1.2, 1.5, 2.1., 2.4. наказу Міністерства закордонних справ України № 337 від 17.11.2011 року, наявний у позивача паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про прийняття на консульський облік Генерального консульства України в Нью Йорку (США) є єдиним паспортним документом, який підтверджує особу та громадянство позивача.

Проте, відповідач посилається на те, що паспорт позивача (паспорт громадянина України для виїзду за кордон) містить відмітку про прийняття на консульський облік Генерального консульства України в Нью Йорку (США) від 07.03.2006 року, що на його думку свідчить про відсутність підтвердження факту постійного проживання позивача за кордоном.

При цьому, таке твердження відповідача ґрунтується на положеннях п.п. 5.1 та 5.7 наказу Міністерства закордонних справ України № 337 від 17.11.2011 року, відповідно до яких визначається випадки та порядок зняття осіб з консульського обліку, зокрема, пунктом 5.1 вказаного наказу передбачено, що зняття громадянина України з постійного консульського обліку здійснюється у таких випадках:

- 5.1.1 зміни місця проживання в межах однієї держави (переїзд з консульського округу однієї закордонної дипломатичної установи України (далі - ЗДУ) до консульського округу іншої) або переїзду з однієї іноземної держави до іншої;

- 5.1.2 повернення громадянина України на постійне місце проживання в Україну;

- 5.1.3 припинення громадянства України;

- 5.1.4 смерті громадянина України;

- 5.1.5 відсутності в ЗДУ інформації про громадянина України протягом 10 (десяти) років з дати прийняття його на постійний консульський облік (з урахуванням вимог пункту 5.7 розділу V цих Правил);

- 5.1.6 у разі звернення громадянина України до ЗДУ з клопотанням про зняття з консульського обліку за власним бажанням.

Пунктом 5.7 вказаного наказу передбачено, що у випадку відсутності в ЗДУ інформації про громадянина України протягом 10 (десяти) років з дати прийняття його на постійний консульський облік консульська посадова особа засобами поштового зв'язку надсилає такому громадянину письмове повідомлення щодо необхідності підтвердження його персональних даних.

При цьому у повідомленні зазначається, що в разі ненадходження відповіді від громадянина протягом 30 днів з дати відправлення зазначеного повідомлення ЗДУ, консульська посадова особа знімає його з постійного консульського обліку.

Таким чином, зняття з консульського обліку громадянина України можливо лише за відсутності в ЗДУ інформації про такого громадянина протягом 10 років або відсутності відповіді на відповідне повідомлення ЗДУ на адресу реєстрації громадянина.

Як зазначив представник позивача, будь-яких повідомлень за адресою реєстрації позивача в США йому не надходило, а факт чергової видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон 19.03.2015 року та перенесення до нього відповідного штампу, безумовно свідчить про наявність інформації про нього в ЗДУ, з чим суд також погоджується.

Крім того, п. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електрону систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу ДАБК два примірника декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку

При цьому, в додатку 5 до зазначеного Порядку відсутні жодні вимоги щодо зазначення виключно паспорту громадянина України, а наявна лише вимога щодо зазначення даних про паспорт (взагалі без уточнень).

Суд також вважає безпідставною вимогу відповідача про необхідність підпису декларації саме заявником та неможливість підписання відповідної декларації його уповноваженою особою, оскільки дані твердження не відповідають вимогам п. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року, оскільки зазначеним пунктом чітко передбачена можливість заповнення та подання декларації як замовником, так і його уповноваженою особою.

До того ж, можливість складання підписання та подання декларації шляхом доручення таких дій своєму представнику передбачена ст.ст. 237 - 239 ЦК України.

Суд також звертає увагу на порушення відповідачем вимог п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року «Про деякі питання виконання підготовчих будівельних робіт», згідно із яким у разі коли орган державного архітектурно - будівельного контролю не зареєстрував декларацію або не повернув її для усунення виявлених недоліків протягом п'яти робочих днів, замовник набуває право на виконання підготовчих або будівельних робіт на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна була бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Враховуючи те, що Декларація про початок виконання будівельних робіт була подана позивачем 22.08.2016 року, а позивач був повідомлений про відмову в її реєстрації лише 16.09.2016 року, такі дії відповідача також є неправомірними та вже з 13.09.2016 року позивач фактично отримав право на проведення відповідних будівельних робіт без отримання відповіді про реєстрацію Декларацію у відповідному реєстрі.

При цьому, твердження відповідача про те, що декларація про початок виконання будівельних робіт була повернута позивачу 29.08.2016 року, суд вважає не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується, наданими відповідачем на підтвердження своєї позиції, документами, зокрема листом відповідача, який датований 01.09.2016 р. та відповіддю на нього, яка датована 06.09.2016 р. (а.с. 32-33).

Відповідний лист про відмову (вих. № 123 від 29.08.2016 р.) через ЦНАП Чорноморської міської ради, як стверджує представник позивача, було видано йому лише 16.09.2016 року, про що може свідчити відповідна розписка про отримання цього документу в ІДНАП Чорноморської міської ради, яку відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України повинен був надати відповідач на підтвердження своєї позиції, проте не надав, що підтверджує позицію позивача.

Тобто, відповідач не виконав вимоги п. 20 вищезазначеної постанови щодо строків прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації декларації про початок будівельних робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставами для вчинення спірних дій та прийняття рішення покладено на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірність вчинених ним дій та прийнятого рішення.

У відповідності із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.08.2016 року є протиправними, вчиненими з порушенням встановлених законодавством строків.

В той же час суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, про що зазначив Вищий адміністративний суд в ухвалі К/800/7626/14 826/9638/13-а від 25.09.2014 р.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що порушене право позивача потребує судового захисту шляхом виходу за межі позовних вимог, а саме задоволенням позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій Відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо відмови в реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2016 року та зобов'язання відповідача зареєструвати зазначену Декларацію.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення п.1 прохальної частини адміністративного позову, оскільки такий спосіб захисту не забезпечує відновлення порушеного права позивача, за судовим захистом якого він звернувся з цим позовом, та за умови визнання судом протиправними дій відповідача щодо відмови в реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та зобов'язання останнього зареєструвати зазначену Декларацію.

Як вбачається з п. 3 прохальної частини позову, позивач також просить суд, в разі задоволення позову встановити судовий контроль шляхом зобов'язання відповідача по справі подати у встановлений судом строк звіт про виконання ухваленого по справі судового рішення, відносно чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як це зазначено в п.10.12 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення (частина перша статті 267 КАС України).

У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, відповідно до частини першої статті 267 КАС України, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Разом з тим, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого не на користь суб'єкта владних повноважень, є правом суду, а не його обов'язком. При цьому, у даній справі, суд не вбачає необхідності у вчиненні таких дій, у зв'язку з чим судовий контроль за виконанням постанови суду у справі № 815/4979/16 не встановлюється.

Суд зазначає, що ст. 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту-встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі звернення позивача із заявою (клопотанням, вимогою) про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви, оскільки приписами ст.267 КАС України не передбачено звернення сторони з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення.

Слід зауважити, що на підставі ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, за приписами цієї частини ст.267 КАС України передбачено право особи-позивача звернутися з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду.

Оскільки звернення з вимогою про зобов'язання відповідача надати звіт по виконанню рішення ст.267 КАС України не передбачено, що є наслідком вважати, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту прав щодо виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 року № 28/12/13-13, а також в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 року по справі № К/800/28965/13, від 03.03.2015 року № К/800/30906/13.

Таким чином, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

На підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо відмови в реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2016 року.

Зобов'язати Відділ державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області зареєструвати Декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва парової котельні на базі двох котлів Е 1/9 з використанням предпотоків для спалення твердого біопалива за адресою: АДРЕСА_1 від 22.08.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у загальному розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов