Справа № 804/3146/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 р. Справа № 804/3146/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Борисенко П.О., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 та Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-
Сторони належним чином повідомленні про дату, час та розгляд справи, у судове засідання не зявилися. Позивач та відповідачі надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідачі письмових заперечень на позов до суду не надали.
Третя особа у судове засідання не зявилася, на адресу суду повернулася кореспонденція з відміткою Укрпошти « за закінченням терміну зберігання».
За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийнято рішення №21453215 від 20.05.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Зазначене рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_3 та ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2008 року по справі № 2-1127/08 за позовом ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_5 В.) до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, про визнання мирової угоди.
Підставою виникнення права власності у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08.
Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21453215 від 20.05.2015 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявами, які зареєстровані в АСДС за вихідним №2230 та № 3146, в яких позивач просить видати копію ухвали від 03.01.2008р., копії фіксації судового засідання по цивільній справі №2-1127/08 та надати інформацію щодо перебування в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи за позовом ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_5 В.) до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики.
З відповіді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.16р. №3Г-К-5/8/16-вих. встановлено, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи відносно вищевказаних осіб в провадженні суду за період з 2007р. по 2008р. не зареєстровано. Також, проведеною перевіркою з'ясовано, що у журналі судового засідання судді Соколянської О.М. за 03.01.2008р. відсутній запис про розгляд цивільної справи №2-1127/08 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики та передачі її до канцелярії суду.
Також, відповідно до відповіді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.16р. №5/10/ЗГ-К-12/12/16-вих. на заяву позивача № 3146, судом повідомлено, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи відносно вищевказаних осіб в провадженні суду за період з 2004р. по день надання відповіді не зареєстровано.
Листом від 15.04.2016 року вих. №4.7-11/422/2016 заступника голови апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 надано позивачу наступну інформацію:
- до апеляційного суду Дніпропетровської області 22.03.2016 року за вх. №22ц-9045 надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року без справи з повідомленням, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики в провадженні суду за період з 2004 року по теперішній час не зареєстрована;
- для виконання судом вимог статті 296 Цивільного процесуального кодексу України та з метою проведення службового розслідування апеляційний суд Дніпропетровської області повернув апеляційну скаргу до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;
- за результатами службового розслідування встановлено, що у обліково-статистичній картці на цивільну справу за №2-1127/08 зареєстровано іншу цивільну справу;
- відповідно до алфавітного покажчика обліку цивільних справ за 2007-2008 роки учасники справи ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не зареєстровані;
- комісією зі службового розслідування перевірено описи передачі цивільних справ до архіву суду за 2007 та 2008 роки, в яких відомості про передачу цивільних справ з вищевказаними учасниками також відсутні;
- службовим розслідуванням також встановлено, що відповідно до копії наказу голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2007 року за №72 судді Соколянській О.М. була надана відпустка тривалістю 20 календарних днів, починаючи з 02.01.2008 року по 22.01.2008 року включно.
Також, вищевказаними листами позивачу розяснено, що він має право звернутись до правоохоронних органів з питання захисту порушених прав та законних інтересів і перевірки факту фальсифікації судового рішення.
13.11.2015 року за заявою позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом заволодіння невідомими особами шахрайським шляхом земельними ділянками, розташованими на території Вільнянської сільської ради Новомосковського району. Кримінальне правопорушення кваліфіковано за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.
Ознайомившись з ходом досудового розслідування позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку померлої матері зареєстровано за ОСОБА_3 та право власності остання набула на підставі не існуючої ухвали суду від 03.01.2008 року і передала земельну ділянку в оренду третім особам. Досудове слідство триває, але рішення державного реєстратора Новомосковського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 не скасовано в установленому законом порядку, тому третя особа ОСОБА_3 продовжує користуватися не належною їй земельною ділянкою.
Судом встановлено, що позивач звертався до Новомосковського міськрайонного управління юстиції з заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.05.2015 року №21381951.
30.03.2016 року листом Новомосковського міськрайонного управління юстиції №264/03-08/285 роз'яснено позивачу, що йому необхідно звернутись до суду з метою скасування рішення державного реєстратора та відповідного запису про право власності.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 № 150 «Питання Міністерства юстиції» Державною реєстраційною службою України припинено виконання функцій і повноважень.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304-р припинено надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб підприємців деякими органами державної реєстрації, утвореними Міністерством юстиції, у т.ч. у Дніпропетровській області - Новомосковським міськрайонним управлінням юстиції.
Відповідно до Закону України № 834-УІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав визнано виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.
Таким чином, у звязку з припиненням виконання функцій та повноважень Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області належним відповідачем є її правонаступник - Новомосковська районна державна адміністрація, де створено відповідний структурний підрозділ - відділ державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно.
06.05.2016р. позивач відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подав заяву до відділу державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської районної державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.05.2015р. №21453215. Проте, Новомосковською райдержадміністрацією було відмовлено в скасуванні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.05.2015 №21453215 та зазначено, що з метою скасування рішення державного реєстратора та відповідного запису про право власності позивачу необхідно звернутися до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, право власності на нерухоме майно.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Судом встановлено, що подані для державної реєстрації права власності документи, є фальсифікованими, оскільки ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08, подана державному реєстратору, як доказ виникнення права власності, судом не виносилась, позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, у період з 2004 року по день розгляду справи судом зареєстровано не було.
Згідно з частиною 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Отже, суд приходить до висновку, що документи, подані до державної реєстрації не відповідають чинному законодавству, оскільки не мають юридичної сили через їх фальсифікацію заінтересованою особою, держаним реєстратором не було належно перевірено документи, що подавались до державної реєстрації, а тому оскаржуване рішення є протиправним та таким, що прийнято за відсутності правових підстав, та, як наслідок, підлягає скасуванню.
Відповідно частини 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч наведеним вимогам відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду заперечень та доказів в обґрунтування обставин, і не довели правомірності винесення ними спірних рішень.
Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 94, 122, 128, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 та Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1653,60 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок).
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 04.08.2016р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_9 ОСОБА_9 ОСОБА_10