Справа № 123/59977/12 (2-а/432/17/13)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Київ К/800/56009/13

К/800/65221/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області, третя особа - міський голова міста Стаханова Луганської області ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним запису у трудовій книжці, поновлення на робочому місці, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, за касаційною скаргою Виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому після неодноразових уточнень позовних вимог просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 6 вересня 2012 року № 269к «Про звільнення ОСОБА_4»; скасувати запис про його звільнення з посади начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області в трудовій книжці; зобов'язати відповідача внести до його трудової книжки запис про визнання запису про звільнення недійсним; поновити його на посаді начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області, провівши відповідні зміни у штатному розписі шляхом внесення виключеної посади начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області на його користь 200000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Стахановського міського суду Луганської області від 18 червня 2013 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - міського голову міста Стаханова Луганської області ОСОБА_5

Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 27 серпня 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови ОСОБА_5 від 6 вересня 2012 року № 269к «Про звільнення ОСОБА_4». Поновлено позивача на посаді начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області. Зобов'язано виконавчий комітет Стахановської міської ради Луганської області внести до трудової книжки ОСОБА_4 запис про визнання запису про звільнення недійсним і нарахувати та виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по час поновлення на робочому місці. Стягнуто з виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 1147 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року постанову Стахановського міського суду Луганської області від 27 серпня 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови ОСОБА_5 від 6 вересня 2012 року № 269к «Про звільнення ОСОБА_4». Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області. Зобов'язано виконавчий комітет Стахановської міської ради Луганської області внести до трудової книжки позивача запис про визнання запису про звільнення недійсним. Стягнуто з виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі

37276,40 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року заяву виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області про виправлення арифметичної помилки у постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року задоволено частково. Виправлено арифметичну помилку у резолютивній частині зазначеної постанови, замінивши у восьмому абзаці цифри « 37276,40 гривень» на « 24317,01 гривень».

У касаційній скарзі представник виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на порушення апеляційний судом норм права, просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року.

Представником виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області подано письмове заперечення на касаційну скаргу позивача, просить таку залишити без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року - без змін.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 займав посаду начальника Управління комунальної власності та землеустрою Стахановської міської ради Луганської області.

Розпорядженням міського голови міста Стаханова Луганської області від 6 вересня 2012 року № 269к ОСОБА_4 з 6 вересня 2012 року було звільнено із займаної посади за систематичне невиконання трудових обов'язків на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Як зазначено у вказаному розпорядженні, підставами для його прийняття були: доповідна записка завідуючого відділом внутрішньої політики та інформації ОСОБА_6 від 29 серпня 2012 року; пояснювальна начальника управління комунальної власності та землеустрою ОСОБА_4 від 3 вересня 2012 року; доповідна записка керуючого справами виконкому ОСОБА_7 від 4 вересня 2012 року; пояснювальна начальника управління комунальної власності та землеустрою ОСОБА_4 від 4 вересня 2012 року; розпорядження міського голови від 28 квітня 2012 року № 133к «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_4»; протокол засідання профспілкового комітету від 6 вересня 2012 року № 11.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, за передбаченими пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, розпорядження міського голови від 28 квітня 2012 року № 133к «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_4», яким позивачеві, голові фонду комунального майна, за порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та неналежне виконання посадових обов'язків начальника управління землеустрою оголошено догану, яке є однією з підстав для звільнення ОСОБА_4 за пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, постановою Стахановського міського суду Луганської області від 6 лютого 2013 року (справа № 1231/7177/2012), яка набрала законної сили, визнане незаконним та скасоване.

Ознайомившись із доповідними записками, що також були покладені в основу оспорюваного розпорядження, апеляційний суд встановив, що самі по собі недоліки в роботі позивача, про які йдеться у зазначених доповідних записках, за своїм характером та ступенем тяжкості, за відсутністю заподіяної шкоди та обставин скоєння не співрозмірні із застосуванням до нього такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення.

За наведених обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про незаконність оспорюваного розпорядження міського голови від 6 вересня 2012 року № 269к «Про звільнення ОСОБА_4», що є підставою для його скасування та поновлення позивача на займаній посаді з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки ОСОБА_4 поновлено на посаді, то апеляційний суд правильно виходив з того, що це є підставою для внесення до його трудової книжки запису про недійсність запису про звільнення.

Щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_8 в частині стягнення з виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області моральної шкоди в сумі 200000 гривень, то суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди має бути доведеність та наявність зв'язку між його протиправними, неправомірними або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю і завданою внаслідок цих рішень, дій чи бездіяльності позивачеві шкоди, а як встановлено апеляційним судом, позивач не надав доказів завдання йому такої шкоди відповідачем та її розмір.

Також суд апеляційної інстанції зазначив про безпідставність позовних вимог ОСОБА_8 щодо скасування запису в його трудовій книжці про звільнення та про зобов'язання внести зміни до штатного розпису відповідача, що сторонами не оскаржується.

За приписами частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Тобто, зазначена стаття передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Оскільки за результатом здійснення розрахунку середньої заробітної плати позивача за час вимушеного прогулу апеляційним судом було допущено арифметичну помилку, то 3 грудня 2013 року Донецький апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу про виправлення арифметичної помилки в своїй постанові від 17 жовтня 2013 року, замінивши у восьмому абзаці резолютивної її частини цифри « 37276,40 гривень» на « 24317,01 гривень».

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені у касаційних скаргах, не спростовують встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У відповідності до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області та ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Стахановської міської ради Луганської області, третя особа - міський голова міста Стаханова Луганської області ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним запису у трудовій книжці, поновлення на робочому місці, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.