Справа № 159/2371/16-а,2-а/159/60/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/6176/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП рядового поліції Снитюка Віталія Сергійовича на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2016р. по справі №159/2371/16-а, 2-а/159/60/16 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк ДПП рядового поліції Снитюка Віталія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.06.2016р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить поновити строк оскарження постанови відповідача, скасувати постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП рядового поліції Снитюка В.С. серії ПС2 №834953 в справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2016 року, згідно якої його притягнуто до адмінвідповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, та накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень, провадження по справі закрити за ч.1 ст.247 КУпАП.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2016р. позов задоволено. Скасовано постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП рядового поліції Снитюка В.С. серії ПС2 №834953 в справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2016 року про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, закривши справу провадженням за відсутності складу правопорушення.

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідач подав апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ним було візуально зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення. Особисто заслухано усні пояснення ОСОБА_2

Згідно п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із оскаржуваної постанови поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП рядового поліції Снитюки В.С. ОСОБА_2 притягнено до адмінвідповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, оскільки він 11.05.2016 року близько 10 години 15 хвилин, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал показника повороту, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. (а.с.4)

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як посадова особа, що винесла оскаржувану постанову, порушив вимоги ст.258 КУпАП, т.я. не склав протокол, саме правопорушення не зафіксував.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП - адміністративна відповідальність настає за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів …, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не є обов'язковим.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суду першої так і апеляційної інстанції, не надано доказів фіксування вчиненого позивачем правопорушення.

Щодо покликання апелянта на пропущення строку звернення до суду, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий підлягає поновленню, оскільки постанову серії ПС2 №834953 від 11.05.2016 року позивач отримамав лише 20.05.2016 року. 30.05.2016 року суддею Ковельського міськрайоннного суду було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху адміністративного позову, а позивачу надано термін для усунення недоліків. В свою чергу позивачем, 03.06.2016 року, було подано клопотання про звільнення його, при подачі адмінпозову до суду, від сплати судового збору у відповідності до ст.288 КУпАП. Однак, 06.06.2016 року Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області позов до відповідача було повернуто позивачу в порядку ст.108 КАС України. Дану ухвалу ним було отримано 10.06.2016 року, а подано до суду 16.06.2016 року, тобто пропущено строк з поважних причин.

Щодо твердження апелянта про несплату позивачем судового збору при подачі позову, то ч.4 ст.288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки перебрав на себе повноваження органу правомочного розглядати справу про адміністративне правопорушення щодо закриття провадження за відсутності складу правопорушення, оскільки ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Колегія суддів вважає, що в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

В решті постанова суду підлягає залишенню без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1, 3 ч.1 ст.198, ст.200, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП рядового поліції Снитюка Віталія Сергійовича - задоволити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2016р. по справі №159/2371/16-а, 2-а/159/60/16 - скасувати в частині закриття провадження та прийняти в цій частині нову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець