Справа № 813/3744/15
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року № 876/7397/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

представника відповідача Іванського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» (ТОВ «Західно-Український автомобільний дім») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (ДПІ в Залізничному районі м. Львова) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № /323 від 07.07.2015, № /11836, № /11837 - від 31.08.2015.

Посилався на те, що висновки податкового органу щодо порушення ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» норм податкового законодавства в процесі господарських взаємовідносин з контрагентами - ТОВ «Спецпідряд-Сервіс», ТОВ «Продмаркет 2012», ПП «Діслав», ПП «Комфортбуд», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Укрпрестиж» та ТОВ «Компанія «Омега Люкс» є неправомірними, оскільки не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються наявними первинними документами. Ним до перевірки було надано усі первинні документи, які відповідають критеріям первинного документа, є достовірними та складені за результатами фактичного здійснення господарських операцій позивача, однак вони безпідставно не були прийняті до уваги відповідачем.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /323 від 07.07.2015.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /11836, № /11837 від 31.08.2015.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Залізнична об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апелянт посилається на те, що позивачем не подані первинні документи, які б містили відомості про господарські операції, у зв'язку з чим відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією. веденням виробництва, продажем продукції, не доведено їх використання підприємством у власній господарській діяльності та відсутня підстава для включення їх до складу витрат. Податковий орган вважає, що господарські операції ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» з контрагентами - ТОВ «Спецпідряд-Сервіс», ТОВ «Продмаркет 2012», ПП «Діслав», ПП «Комфортбуд», ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Укрпрестиж» та ТОВ «Компанія «Омега Люкс» не мали реального товарного характеру, тому прийняття податкових повідомлень-рішень, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції є правомірним.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова за результатами розгляду матеріалів виїзної податкової перевірки (акт документальної виїзної перевірки № 3383/13-03-22-01/32053671 від 28.11.2014 та № 596/13-03-22-02/32053671 від 25.03.2015) та рішення про погодження застосування податкового компромісу № 3553/13-03-22-01/7/51 від 11.03.2015, рішення про результати розгляду скарги № 12578/6/99-99-10-01-01-25 від 17.06.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № /323 від 07.07.2015, яким ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» визначену суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 153 277,85 грн. і нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 76 638,93 грн.

Згідно з актами перевірки, підставою для нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток стали висновки податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Спецпідряд-Сервіс», ТОВ «Продмаркет 2012», ПП «Діслав», ПП «Комфортбуд» та їх не підтвердження первинними документами.

Крім того, ДПІ у Залізничному районі м. Львова на підставі наказу № 368 від 11.08.2015 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Західно-Український Автомобільний Дім», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2015. За результатами даної перевірки складено акт № 1312/13-03-22-02/32053671 від 28.08.2015.

На підставі акта перевірки № 1312/13-03-22-02/32053671 від 28.08.2015 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ /11836 від 31.08.2015, яким ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 39870,00 грн., в т.ч. 26580,00 грн. за основним платежем та 13290,00 грн. - штрафні санкції;

№ /11837 від 31.08.2015, яким ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 786799,50 грн., в т.ч. 524533,00 грн. за основним платежем та 262266,50 грн. - штрафні санкції.

Згідно з актом перевірки № 1312/13-03-22-02/32053671 від 28.08.2015, підставою для нарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість стали висновки податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Стиль Медіа», ПП «Укрпрестиж», ТОВ «Компанія «Омега Люкс» та їх не підтвердження первинними документами.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Західно-Український автомобільний дім», суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача № /323 від 07.07.2015, № /11836, № /11837 від 31.08.2015 та вважав, що такі підлягають скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В справі встановлено, що між ТОВ «Західно-Український Автомобільний дім» (Замовник) та ПП «Діслав» (Підрядник), ТОВ «Продмаркет 2012» (Підрядник), ТОВ «Спецпідряд-Сервіс» (Підрядник) укладено ряд договорів поставок автозапчастин та витратних матеріалів. На виконання вказаних договорів підрядниками виписано податкові накладні. Відповідно до видаткових накладних, ПП «Діслав», ТОВ «Продмаркет 2012», ТОВ «Спецпідряд-Сервіс» поставило позивачу товар (запасні частини до автомобілів). Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, транспортування товарів здійснювалось позивачем власним транспортом, підтвердженням чого є подорожні листи. Отриманий товар позивач використовував при проведенні гарантійного та комерційного ремонту машин.

Також, між позивачем (Замовник) та ПП «Компрофбуд» (Підрядник) укладено договір підряду № 2-27/03-2012 від 27.03.2012, згідно якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик, з власного матеріалу, виконати за завданням замовника відповідно до умов договору роботи по

влаштуванню твердого покриття з бруківки площею 504 м2

влаштуванню сходів з площадки до адміністративного корпусу

обрізанню корнів та їх вивезення

на об'єкті за адресою : м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 8, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. На виконання вказаного договору ПП «Компрофбуд» виписано податкові накладні, між сторонами господарських операцій укладені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг). Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі.

Під час перевірки взаємовідносин позивача з контрагентами податковий орган прийшов до висновку про нереальність виконання операцій, оскільки не надано належним чином оформлених первинних документів, якими опосередковується рух товару, а саме: транспортування товару, його прийняття за кількістю та якістю, сертифікати якості, сертифікати відповідності, технічні паспорти. Не представлення для перевірки відповідних документів свідчить про ненадходження товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) від контрагентів та відповідно про відсутність фактичного отримання ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» вказаних у накладних ТМЦ.

Між позивачем (Замовник) та ТзОВ «Стиль Медіа» (Виконавець) укладено договір про надання послуг, за яким Виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, за винагороду надавати за завданням Замовника послуги, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити товар. На виконання умов договору позивачем надано податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні, платіжні доручення.

Між позивачем (Замовником) та ПП «Укрпрестиж» (Підрядник) укладено договір підряду № 02/12/14 та № 21/01/15, за яким Підрядник згідно умов договору зобов'язується виконати: «Благоустрій території станції технічного обслуговування автомобілів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 8 та «Загально-будівельні роботи станції технічного обслуговування автомобілів», що знаходиться за адресою : м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 8. На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення.

Крім того, згідно матеріалів справи, відповідач прийшов до висновку про порушення ТОВ «Західно-Український автомобільний дім» податкового законодавства, оскільки на підставі податкової інформації ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 220/26-55-22-01/36858290 від 20.03.2015 щодо ТОВ «Стиль Медіа» за період з 01.07.2014 по 31.01.2015 - зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з відсутністю ТОВ «Стиль Медіа» за місцезнаходженням, податкової інформації ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № 89/13-05-22-04/25228767 від 12.08.2015 щодо ПП «Укрпрестиж» - прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру).

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з п.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Поняття господарської операції визначено в ст. 1 вищевказаного Закону, це - дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 9 цього ж Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як видно з матеріалів справи, позивач ТОВ «Західно-Український Автомобільний дім» на підтвердження реальності господарських операцій надав договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт, платіжні доручення, подорожні листи, довідки про вартість виконаних робіт та витрат тощо.

Всі первинні документи, які надані позивачем, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», доказів протилежного відповідачем не представлено та судом не встановлено. Крім того, такі документи відображають обсяг, час та місце проведення робіт, здійснення оплати та подальше використання таких робіт у господарській діяльності.

Оскільки подані документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами, оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій ТОВ «Західно-Український Автомобільний дім» і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач на їх підставі вправі був формувати витрати та податковий кредит по операціях з цими контрагентами.

Апеляційний суд, взявши до уваги судову практику судів вищої інстанції, вважає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В даній справі ТОВ «Західно-Український Автомобільний дім» підтвердило рух активів належними та допустимими доказами.

Щодо доводів апелянта про відсутність на момент перевірки по окремих товарно-матеріальних цінностях сертифікатів якості, сертифікатів відповідності, технічних паспортів, які підтверджують належну якість товару, то такі документи не фіксують факту здійснення господарських операцій, а лише підтверджують, що товар відповідає встановленим вимогам. Тому відсутність даних документів не може слугувати підставою для висновків про нереальність таких господарських операцій.

Посилання відповідача на неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, відсутність у останніх трудових та виробничих ресурсів для виконання господарських зобов'язань, є також безпідставними, оскільки відсутність власних трудових чи виробничих ресурсів не позбавляє суб'єкта господарювання права залучати до виконання відповідних зобов'язань третіх осіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 31.01.2011 у справі № 21-47а10.

З огляду на зазначене та з врахуванням встановлених обставин справи, наявних в ній доказів, які виключають сумніви в реальності господарських операцій позивача з його контрагентами, в тому числі з ТОВ «Стиль Медіа» та ПП «Укрпрестиж», на що наголошує апелянт, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що висновки податкового органу про порушення позивачем норм податкового законодавства України є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі доказами, тому на законних підставах задовольнив позов.

Доводи апелянта, в силу наведеного, на ці висновки суду не впливають і підставою для задоволення апеляційної скарги бути не можуть.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у справі № 813/3744/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський

Текст ухвали виготовлений 28.10.2016.