Справа № 2а/0270/605/12
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2012-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 березня 2012 р. справа № 2а/0270/605/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Дончика В.В.,

при секретарі судового засідання: Павліченко А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС) про визнання дій протиправними та скасування постанов

в с т а н о в и в :

7 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ленінського ВДВС про визнання дій протиправними та скасування постанов.

Зазначав, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що 4.01.2012 року державним виконавцем Ленінського ВДВС відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 6.12.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення штрафних санкцій в сумі 24195,90 грн. В процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 13.01.2012 року накладений арешт на кошти, що містяться на рахунках в установах банків та належать ОСОБА_1 у межах суми 24195,90 грн., крім цього, постановами від 26.01.2012 року накладено арешт на автомобіль "TOYOTA" моделі "CAMRY" 2.4.І, у межах суми звернення стягнення.

Посилаючись на те, що відповідачем в супереч нормам Закону України "Про виконавче провадження" постанови про відкриття виконавчого провадження не надіслав на адресу позивача, що позбавило його права на можливість добровільно виконати рішення суду; подати заяву про зупинення виконавчого провадження, з огляду на ухвалу Вищого адміністративного суду України, якою зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі за його позовом про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій); не перевірено наявність коштів, як джерела погашення боргу та застосовано арешт на майно, чим порушено порядок вчинення виконавчих дій; не враховано розмір боргу та вартість майна на який накладено арешт, та за сукупністю даних обставин ОСОБА_1 просив задовольнити позов визнавши протиправними дії головного державного виконавця Ленінського ВДВС, пов'язані з арештом коштів та майна в процесі здійснення виконавчого провадження та скасувати постанову головного державного виконавця Фещенко О.В. про арешт коштів боржника від 13.01.2012 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2012 року.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позов підтримав та просив про його задоволення.

Представник відповідача, державний виконавець Ленінського ВДВС ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнав. Окремо пояснив, що постанова про відкриття виконавчого провадження не отримана боржником оскільки у виконавчому листі зазначена не повна його адреса, а тому конверти, що надсилались позивачу, повертались до виконавчої служби з відміткою "не повна адреса".

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 6.12.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в адміністративній справі № 2а-904/10/0270 за позовом ДПІ у м. Вінниці до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій в сумі 24195,90 грн.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 4.01.212 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-904/10/0270 та надано строк до 11.01.2012 року для добровільного виконання (а.с. 34).

У процесі здійснення виконавчого провадження постановою від 13.01.12 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в установах банків та належать ОСОБА_1 у межах суми 24195,90 грн. (а.с. 16).

Постановами від 26.01.12 року державним виконавцем накладено арешт на автомобіль "TOYOTA" моделі "CAMRY" .4.І, № кузова JTNBE40K103133704, сірого кольору, д/н AB 6721 АР, у межах суми звернення стягнення: 24195,90 грн. та оголошено його в розшук (а.с. 14, 39).

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 не погодившись з рішенням ДПІ у м. Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій звернувся до суду про його оскарження. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2009 року в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2011 року виконання постанови апеляційного суду до закінчення касаційного розгляду зупинено.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 25 Закону визначено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 31 Закону встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження, згідно супровідного від 4.01.2012 року № 394/10, на адресу ОСОБА_1: м. Вінниця, вул. Зодчих, 32/20, направлена рекомендованим листом з повідомленням. Проте повідомлення про вручення повернулось до Ленінського ВДВС не врученим позивачу, оскільки адреса отримувача не містила повних реквізитів.

З тих же причин боржник - ОСОБА_1 не отримав постанови Ленінського ДВС про арешт майна та коштів.

В ході розгляду справи в суді встановлено, що зареєстроване місце проживання позивача є: АДРЕСА_1.

Стаття 57 Конституції України кожному гарантує право знати свої права і обовязки.

На виконання цього принципу законодавець за допомогою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні, які, перш за все, виражаються у тому, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини першої статті 12 Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Необізнаність учасника виконавчого провадження-боржника, в даному випадку ОСОБА_1, позбавила його права на можливість виконати самостійно рішення згідно з виконавчим документом; за наявності на час відкриття виконавчого провадження ухвали Вищого адміністративного суду України заявити клопотання про зупинення виконавчого провадження. Натомість відсутність відомостей про початок здійснення виконавчих дій, призвело до порушення права володіння майном та арешту коштів.

Таким чином суд вважає, що відповідачем порушено законний інтерес позивача на недопущення втручання у його діяльність державних органів та його посадових осіб, діями які суперечать чинному законодавству та не відповідають вимогам статті 19 Конституції України, оскільки дії державного виконавця не відповідають принципам виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження не дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому його дії підлягають визнанню протиправними. Крім того, підлягають скасуванню і постанови про арешт коштів боржника від 13.01.2012 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2012 року.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач при прийнятті спірних рішень діяв в супереч вимог статті 19 Конституції України, та частини 3 статті 2 КАС України. Зокрема спірні рішення прийняті всупереч повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з розподілом судових витрат, з урахуванням положень статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2, пов'язані з арештом коштів та майна ОСОБА_1 в процесі здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-904/10/0270 виданого 06.12.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення штрафних санкцій в сумі 24 195,90 грн.

Скасувати постанову головного державного виконавця Фещенко О.В. про арешт коштів боржника від 13.01.2012 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2012 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 32,19 грн., понесених судових витрат.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович