Справа № 820/4888/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"18" жовтня 2016 р. № 820/4888/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 Тха
до ОСОБА_2 районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 Тха, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати ОСОБА_2 районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області змінити прізвище дитини з «ОСОБА_1 Хионг Куінг» на « Нгуєн», доповнити відомості про власне ім'я дитини як: «Хионг Куінь», по батькові: «відсутнє»; змінити прізвище батька з «ОСОБА_1 Тха» на «Нгуєн», доповнити відомості про власне ім'я батька як «Ба Тха», по батькові «відсутнє»; змінити прізвище матері з «Буй Тхі Хыонг» на «Буй», доповнити відомості про власне ім'я матері як «Тхі Хионг», по батькові «відсутнє» щодо актового запису про народження №309, складеного 01.07.2000 року на гр-ку ОСОБА_1 Хионг Куінг ОСОБА_2 районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час складання ОСОБА_2 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова (правонаступником якого є відповідач по справі) актового запису та свідоцтва про народження його дитини ОСОБА_1 Хионг Куінь було допущено низку помилок через неправильний переклад національних імен. У зв'язку із викладеним позивач звернувся до Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області з метою внесення виправлень до спірного актового запису про народження, у відповідь на що було складено висновок про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису про народження № 30, складеного 01 липня 2000 року ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на ОСОБА_1 Хионг Куінь. Вважаючи такий висновок протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти позову до суду також не надходило.

З огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з таких підстав та мотивів.

Статтею 7 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина з моменту народження має право на ім'я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України «Про громадянство України», іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 28 Цивільного кодексу України встановлено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

За визначенням ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України особа, у свідоцтві про народження якої згідно з доводами позову містяться недостовірні дані, як вбачається зі свідоцтва про народження, є малолітньою дитиною

Законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей є їх батьки (усиновлювачі) (ч.1 ст. 242 Цивільного кодексу України).

Оскільки реєстрація народження та видача Свідоцтва про народження здійснювалась на території України, то суд відзначає, що така реєстрація має здійснюватись за правилами національного законодавства України.

З наявних у справі документів вбачається, що про державну реєстрацію народження дитини позивача ОСОБА_2 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова вчинено актовий запис №30 від 01.07.2000 р. та складено свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №134172.

До згаданих актового запису та свідоцтва про народження відповідачем внесено наступні відомості: прізвище «ОСОБА_1 Хионг Куінг», імя, по батькові відсутні, прізвище батька «ОСОБА_1 Тха», імя, по батькові батька - відсутні, прізвище матері - «Буй Тхі Хыонг», імя, по батькові матері відсутні.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що позивач, ОСОБА_1 Тха, та його дружина Буй Тхі Хионг, є громадянами ОСОБА_3 Республіки Вєтнам. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи копіями посвідчення особи "011700668 (мовою оригіналу) та паспорту серії N №1765349 (мовою оригіналу) з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

Оглянувши зазначені документи, суд встановив, що прізвищем позивача є «Нгуєн», ім'ям - "Ба Тха", прізвищем його дружини - "Буй", іменем - "Тхі Хионг".

Фактичних даних, які б засвідчували недостовірність відомостей оглянутих паспортів або неправильність перекладу, в матеріалах справи не має. Відтак, суд погоджується з твердженням позивача стосовно того, що "Нгуєн" є саме прізвищем позивача та його дитини, у той час як ім'я складається зі слів "Ба Тха" та "Хионг Куінг" відповідно, а по батькові відсутнє, згідно в'єтнамських національних традицій. Між тим, як під час звернення до органу РАЦС, так і у позовній заяві, позивач просить змінити ім'я дитини з "Хионг Куінг" та "Хионг Куінь", не надаючи при цьому жодних доказів і не наводячи жодних фактичних даних про дійсне ім'я дитини. З огляду на викладене, обставина допущення відповідачем помилки у написанні власного імені дитини не знайшла свого підтвердження у ході розгляду справи.

Позивач звернувся до Фрунзенського районного у м. Харкові відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції з заявою про внесення зміни до актового запису про народження № 30, складеного 1 липня 2000 року, а саме: змінити прізвище дитини з «ОСОБА_1 Хионг Куінг» на « Нгуєн», доповнити відомості про власне ім'я дитини як: «Хионг Куінь», по батькові: «відсутнє»; змінити прізвище батька з «ОСОБА_1 Тха» на «Нгуєн», доповнити відомості про власне ім'я батька як « Ба Тха», по батькові «відсутнє»; змінити прізвище матері з «Буй Тхі Хыонг» на «Буй», доповнити відомості про власне ім'я матері як «Тхі Хионг», по батькові «відсутнє».

За наслідками розгляду заяви відповідачем було складено висновок від 05.08.2016 року про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" №2398-VІ від 01.07.2010 року, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 3, 4 статті 22 Закону передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до ч.2 статті 26 Закону України №2398-VІ від 01.07.2010 р., дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері зовнішніх зносин України та/або до суду.

Відповідно до пункту 2.13 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р., підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: постанова адміністративного суду.

Поряд з цим, згідно п. 2.10 зазначених Правил, заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв'язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім'я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження, а заяви про виправлення власного імені дитини у зв'язку з тим, що вона фактично має власне ім'я, відмінне від зазначеного в актовому записі про її народження, - до досягнення нею 14-річного віку.

З цього приводу суд зазначає, що датою народження дитини позивача є 21 березня 2000 р., як зазначено ним у позові і узгоджується з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, спір між сторонами з приводу цієї обставини відстуній. Отже, позивач звернувся із заявою про виправлення відомостей в актовому записі про народження вже після досягнення дитиною 14 років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для обтяження відповідача обов'язком по внесенню змін до спірного актового запису, а в позові належить відмовити у зв'язку із невстановленням порушень прав позивача у сфері публічно-правових відносин.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Тха до ОСОБА_2 районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Спірідонов М.О.