Справа № 2а-1314/2010
Суддя: Тютюник М. С.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-1314/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Тютюник М.С.

при секретарі Андрос М.О.,

за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС смт. Новоалексіївка Генічеського р-ну в Херсонській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся суду з адміністративним позовом, в якому прохає про скасування постанови від 05.09.2010 року про накладення адміністративного стягнення за дії, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. У позові ОСОБА_1 посилається на те що, вважає зазначену постанову незаконною, оскільки відповідачем не приведено достименних доказів наявності його вини, прилад «Візир» не є автоматичним засобом функцій фото чи відеофіксації, а тому не відповідає ознакам доказу.

У судовому засіданні позивач позивач наполягав на задоволенні позову, зазначаючи що рухався в потоці автомобілів, тому не має підстав вважати що зафіксований швидкісний режим відноситься до його автомобіля.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За зазначених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, у відповідності до вимог ч.4 ст. 128 КАС України.

Так, судом встановлено, що у відповідності до постанови серії ВТ № 127399 від 05.09.2010 року - інспектором взводу ДПС смт. Новоалексіївка Генічеського р-ну в Херсонській області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 за те, що 05.09.2010 року о 08.11 год. останній на 49 км. автодороги Харків-Сімферополь, яка по швидкісному режиму відноситься до інших доріг, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 113 км/год, чим перевищили встановлену швидкість руху 90 км/год, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зазначені обставини знайшли підтвердження в протоколі про адміністративне правопорушення, оглянутому у судовому засіданні. Позивач підтвердив факт керування ним автомобілем НОМЕР_1 на зазначеній дорозі, знаходження наряду ДАІ на 49 км. дороги Харків-Сімферополь. Відповідно відомостей державного реєстру засобів вимірювальної техніки № 31473-06 радіолокаційний відео записуючий приладом «Візир» зареєстрований. Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» - на зазначений прилад видано свідоцтво про повірку робочого часу вимірювальної техніки. Методичні рекомендації щодо роботи з радіолокаційним вимірювачем швидкості «Візир» передбачають негласний контроль за швидкісним режимом транспортних засобів. Здійснюється роздрукування фотознімків чи відеозапису. Згідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем зафіксовано правопорушення з боку позивача приладом «Візир», що не спростовувалось у судовому засіданні і позивачем, який зазначив, що після його зупинки, відповідач надав для огляду відеозапис, де було зафіксовано автомобіль НОМЕР_1 та висвітлювався швидкісний режим 113 км/год.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху встановлена заборона водієві перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно п. 12.6 «г» Правил дорожнього руху автодорога Харків-Сімферополь відносить до інших доріг, де дозволяється рух зі швидкістю не більше 90 км/год. Тобто, позивач, рухаючись на даній ділянці дороги Харків-Сімферополь зі швидкістю 113 км/год порушив встановлений Правилами дорожнього руху швидкісний режим. Частина 1 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Таким чином, суд знаходить пояснення позивача в обґрунтування позовних вимог безпідставними, а притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП відповідає вимогам законодавства. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС смт. Новоалексіївка Генічеського р-ну в Херсонській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складений 30 листопада 2010 року.

Суддя Тютюник М.С.