Справа № 826/7471/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7471/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Київ справа № 826/7471/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченко І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування наказу, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Гаражно-автомобільний кооператив «Дніпро» (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу № 985 від 15.04.2014 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2015 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність оскаржуваного наказу відповідача з огляду на недотримання останнім порядку його прийняття у зв’язку з відсутністю передбачених Податковим кодексом України (далі – ПК України) підстав для проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача. Позивач вважає, що контролюючим органом не дотримано умови та порядок прийняття рішення про проведення позапланової виїзної перевірки. Він не був належним чином ознайомлений з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення у встановлений законом спосіб до її початку.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем в оскаржуваному наказі визначено більший період перевірки, ніж той що передбачений Податковим кодексом України.

У ході судового розгляду справи, позивач позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

В наданих суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача, посилаючись на викладені в них обставини, зазначив про правомірність оскаржуваного наказу та дій податкового органу при проведенні перевірки позивача.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2014 року відповідачем було прийнято наказ № 985 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яким, на підставі пп. пп. 78.1.2 та 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України, вирішено розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро» з питань повноти нарахування і сплати до бюджету єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування, сплати ним податків і зборів та єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 15 квітня 2014 року, тривалістю п’ять робочих днів починаючи з 15 квітня 2014 року.

Результати перевірки Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро», проведеної на підставі зазначеного наказу, були зафіксовані відповідачем в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 70/17-05-19/24090663.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, позивач звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі – Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 2 Закону № 2464-VI визначено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 13 Закону № 2464-VI органи доходів і зборів мають право проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до положень пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно пп. 78.1.2 п. 78.1 статті 78 ПК України, який в оскаржуваному наказі був визначений відповідачем в якості підстави для проведення перевірки позивача, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Порядок подання зазначеної звітності був визначений Наказом Міністерства доходів і зборів України, від 09.09.2013, № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Додаток 4).

Відповідно до п. 3.1. зазначеного наказу страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що призначення податкової перевірки з підстави, визначеної пп. 78.1.2. п. 78.1 статті 78 ПК України, можливе лише у разі наявності сукупності таких обставин:

- наявності у платника обов’язку, визначеного законом щодо подання податкових декларацій або розрахунків;

- ненадання платником зазначених декларацій та розрахунків в установлений законом строк.

Між тим, матеріали справи містять доказ, а саме копію службової записки начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 385/17-05-15 від 14 квітня 2014 року, що підтверджує факт неподання позивачем звітності по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (Додаток 4) за жовтень, листопад та грудень 2014 року.

Таким чином, з огляду на наявність факту неподання позивачем звітності по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в установлений законом строк, що є однією з умов для проведення документальної позапланової перевірки, відповідач мав правові підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі пп. 78.1.2 п. 78.1 статті 78 ПК України, як це передбачено оскаржуваним наказом.

Крім того, згідно пп. 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України, який в оскаржуваному наказі був визначений відповідачем в якості додаткової підстави для проведення перевірки позивача, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Зазначена службова записка № 385/17-05-15 від 14 квітня 2014 року разом з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і утриманого з них податку (Форма № 1-ДФ), що подана ГАК «Дніпро» за 4 квартал 2013 року підтверджує також факт існування підстави для проведення перевірки позивача, визначеної пп. 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України, а саме ухилення від оподаткування заробітної плати найманих працівників за 4 квартал 2013 року.

Крім того, в оскаржуваному наказі № 985 від 15 квітня 2014 року дотримано вимогу закріплену в пп. 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України про те, що така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки, а саме з питань повноти нарахування і сплати до бюджету єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, з огляду на наявність факту ухилення позивачем від оподаткування заробітної плати найманих працівників, що є однією з умов для проведення документальної позапланової перевірки, відповідач мав правові підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки також і на підставі пп. 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України, як це передбачено оскаржуваним наказом.

Відповідно до п. 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 85.2 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Таким чином, відповідач не мав правових підстав видавати запит про надання інформації № 4634/26-50-17-05-11 від 14 квітня 2014 року та повідомлення № 4633/26-50-17-05-11 від 14 квітня 2014 року раніше ніж був підписаний наказ на проведення перевірки від 15 квітня 2014 року.

Разом з тим, при вирішенні даної справи по суті заявлених позовних вимог, суд враховує ту обставину, що позивачем оскаржується лише наказ про проведення перевірки.

Дії відповідача під час перевірки ним не оскаржуються.

Посилання позивача на порушення з боку відповідача вимог пп. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 ПК України, як на підставу для скасування оскаржуваного наказу також є безпідставним. Умовами для призначення документальної позапланової перевірки є обставини зазначені в пп. 78.1.13 п. 78.1 статті 78 ПК України та пп. 78.1.2 п. 78.1 статті 78 ПК України, а тому позивач безпідставно зазначає, що відповідачем при виданні оскаржуваного наказу порушено вимоги ще і підпункту 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки будь-яке посилання на нього в оскаржуваному наказі відсутнє.

Відповідно до п. 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2014 року податковим органом прийнято наказ № 985 на проведення позапланової виїзної перевірки ГАК «Дніпро». З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ГАК «Дніпро» отримало вищевказаний наказ 17 квітня 2014 року, проте в акті перевірки від 06 травня 2014 року № 70/17-05-19/24090663 вказано, що спірна перевірка проводилась в період з 15 квітня 2014 року по 29 квітня 2014 року.

Таким чином, з огляду на відсутність факту своєчасного вручення позивачу оскаржуваного наказу, що є однією з умов для проведення документальної позапланової перевірки, відповідач не мав правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 15 квітня 2014 року по 17 квітня 2014 року. Щодо зазначеної обставини, суд враховує, що позивачем оскаржується лише наказ про проведення перевірки. Дії відповідача під час перевірки ним не оскаржуються.

Щодо пояснень позивача про те, що період перевірки (з 01 січня 2011 року по 15 квітня 2014 року) в оскаржуваному наказі значно перевищує встановлений п. 102.1 ст. 102 ПК України строк (1095 днів) суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.3. статті 1 ПК України, цей Кодекс не регулює питання погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 16 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що визначення оскаржуваним наказом періоду перевірки, що перевищує 1095 днів, відповідає вимогам частини 16 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Враховуючи все зазначене вище, обґрунтованими є викладені відповідачем в наказі про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро» № 985 від 15.04.2014 висновки про наявність обставин для здійснення перевірки. А як наслідок, оскаржуваний наказ є правомірними та такими, що не підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, є позовні вимоги, заявлені Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро» в межах розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Гаражно-автомобільного кооперативу «Дніпро» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 985 від 15.04.2014 - відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко