Справа № 520/10713/16-а
Суддя: Прохоров П. А.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/583/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.

при секретарі - Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі, та інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Одесі, Котковського Олександра Олеговича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наведеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову АР № 118606 від 02 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності як необґрунтовану, безпідставну та винесену з порушенням діючого законодавства та визнати дії інспектора, що склав постанову - протиправними.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що 23 вересня 2016 року, приблизно о 23:00 годині він, керуючи автомобілем марки «Nissan», державний номер НОМЕР_1 на вулиці Балківській у м. Одесі, був зупинений інспектором поліції, який повідомив позивачу про те, що за переконанням інспектора позивач порушив правила дорожнього руху, та при цьому не надав жодних доказів такого, не склав протокол та одразу перейшов до складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач в свою чергу заперечує подію порушення ним правил дорожнього руху та вказує що жодних доказів такої події немає та бути не може, а з такого посилався на положення ст. 71 КАС України щодо відсутності доказів правомірності дій інспектора і просив суд задовольнити заявлений ним адміністративний позов у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, за змістом прохальної частини позову просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, інспектор 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Одесі, Котковський Олександр Олегович, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Одесі, звернулась до суду з письмовими запереченнями щодо заявленого адміністративного позову та поясненнями щодо обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності. До таких заперечень було надано диск з відеозаписом що було здійснено нагрудною відеокамерою інспектора.

Відповідно до наданих представником вказаного відповідача письмових пояснень, вимоги позову є безпідставними, оскільки він 23 вересня 2016 року, керуючи автомобілем марки «Ніссан» та рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі дійсно порушив правила дорожнього руху щодо необхідності дотримання вимог знаку 3.21 «В'їзд заборонено» Правил дорожнього руху, та незважаючи на розміщення такого знаку на узбіччі дороги, нехтуючи приписами ПДР України, продовжив рух у зону дії цього знаку, де був зупинений інспектором та, відповідно до закону, притягнений до адміністративної відповідальності за зазначене адміністративне правопорушення. При цьому щодо посилань позивача на те, що не складання інспектором протоколу про адміністративне правопорушення є незаконним та таким, що є підставою для задоволення позову, представник відповідача зазначала, що у справах щодо правопорушень у сфері дорожнього руху чинним законодавством складання протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а тому такі доводи взагалі не можуть бути прийняті судом при вирішенні цієї справи.

Дослідивши надані учасниками справи письмові пояснення, відеозапис та враховуючи, що сторонами було надано заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних серед матеріалів справи доказів.

Так, суд зазначає, що згідно до положень ст. 278 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Розгляд такої скарги здійснюється судом у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до положень ст. 10, 11 КАС України, сторони є рівними перед судом та разом з тим розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, згідно ст. 71 КАС України у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість позивач у таких справах має право надавати докази та пояснення на спростування наданих відповідачем доказів та заперечень, доводити переконливість своїх вимог та пояснень.

Положення ст. 71 КАС України у контексті положень ст. 10, 11 КАС України, вбачаються такими, що розуміють під собою переважний обов'язок відповідача на доведення фактів та обставин, що мають значення для вирішення справи, та при цьому ненадання доказів щодо таких фактів чи обставин справи відповідачем, або неможливість їх встановлення тлумачиться на користь позивача, натомість сам позивач так само може надавати до суду докази, пояснення та доводи, як на підтвердження обставин, на які він посилається, так і на спростування доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення.

При цьому доказами, згідно ст. 69 КАС України, є є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином суд зазначає, що у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд надає оцінку доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та з'ясовує, чи є оскаржувані рішення дії посадової особи законними, чи наявні обставини, що свідчать про незаконність таких дій чи рішень

Так, матеріали справи містять копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії АР №118606 від 02.03.2016 року).

Згідно такої постанови ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Nissan» модель «Leaf», д/н НОМЕР_1, здійснював рух по вул. Балковській у м. Одесі та був зупинений інспектором поліції біля будинку №130, у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху, що виявились у проїзді у зону дії знаку 3.21 ПДР України, за що ч.1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу.

Відомості оскаржуваної постанови суд як докази не приймає, а лише перевіряє їх відповідність фактичним обставинам які вбачаються з наданих суду доказів.

Так, дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено» Правил дорожнього руху, забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою:

-запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

-запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

-організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

-запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9.

Так суд вказує, що згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положення ч.1 ст. 122 КУпАП передбачають накладення на водіїв транспортних засобів що при здійсненні руху порушують встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушують вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Копія вказаної постанови була вручена позивачу одразу після її винесення інспектором поліції.

Так, з наданого до суду відеозапису нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що інспектор поліції, 23 вересня 2016 року о 23:07 годин складає постанову про притягнення водія автомобілю марки «Nissan», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що за поясненнями сторін і є оскаржуваною постановою, а після її складання вручає копію постанови та чек на оплату штрафу водію (позивачу), та при цьому вимагає від такого водія розворот транспортного засобу та від'їзд від місця розгляду справи про адміністративне правопорушення у зворотному напрямку. При цьому, згідно відеозапису, у період оформлення оскаржуваної постанови інспектором було зупинено і інший автомобіль, що рухався у попутному, до автомобіля позивача напрямку, та роз'яснено водієві такого автомобіля, що він порушив вимоги знаку 3.21, у зв'язку з чим інспектор вимагав від такого водія зупинки.

З аналізу вказаного відеозапису та пояснень, що висловлюють особи у такому відео вбачається, що зона дії знаку 3.21 ПДР України починається з перехрестя вулиць Балківської та Зеньковецької у м. Одесі де розміщено відповідний дорожній знак, та при цьому з інших відомостей справи слідує, що позивач рухався зі сторони вулиці Мельницької у напрямку «Горбатого» мосту, та не звернув увагу на розміщений за перехрестям вулиць Балківської та Зеньковецької вказаний дорожній знак, що забороняє рух у зазначеному вище напрямку.

Зміст наведеного відео спростовує посилання позивача на відсутність події адміністративного правопорушення з його боку.

Так суд вказує, що згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Крім того суд вказує, що пояснення учасників справи оцінюються судом разом з іншими доказами у справі у їх сукупності, та таким чином зазначає, що позивач, звертаючись до суду заперечував саму подію адміністративного правопорушення, при цьому жодних доказів чи пояснень щодо фактичних обставин, якими він обґрунтовує свою позицію до суду надано не було, натомість представник відповідача наполягала на достовірності викладених у постанові обставин та на підтвердження своїх доводів надала зазначені відеозаписи, що свідчить про обґрунтованість таких пояснень.

Крім того посилання позивача на те, що інспектором було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не було складено відповідний протокол, та це є підставою для скасування оскаржуваної постанови, то суд вказує, що такі посилання позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, відповідно до п. 4 Інструкції і оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121. статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125,126. частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128. 129. статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частина 5 статті 258 КУпАП зазначає, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З такого ч.5 ст. 258 КУпАП вказує на те, що при притягненні особи до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, складання протоколу не передбачено.

Таким чином посилання позивача на те, що інспектором в ході притягнення його до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою не було складено відповідного протоколу, та визнання такої обставини представником відповідача, Управління патрульної поліції у м. Одесі, не свідчить про порушення встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, та відповідно не може бути підставою для скасування постанови серії АР 118606 від 02.09.2016 року та визнання протиправними дій інспектора поліції при підготовці та розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Виходячи з викладеного підстав для задоволення заявлених позивачем вимог не вбачається, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256, 258, КУпАП України, ст.ст.2, 6, 10, 11, 69, 71, 86, 159, 160 - 163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі, та інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції у м. Одесі, Котковського Олександра Олеговича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя П. А. Прохоров