Справа № 760/12067/16-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-1000/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасувати складену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 446821 від 25.06.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, також просить провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно нього закрити за ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається в позові на те, що 25.06.2016 р. інспектором роти №9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 446821, відповідно до якої позивач, ОСОБА_1, 25.06.2016 р. о 17:45 год., керуючи транспортним засобом «BMW 525і», 2002 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався та зупинився в смузі руху громадського транспорту, позначеної дорожнім знаком 5.11 дод. 1 ПДР України, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2011 р. за № 1306 «Про Правила дорожнього руху», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову позивач вважає неправомірною та винесену з порушенням норм закону.

Інспектором під час винесення постанови не було з'ясовано і доведено обставин, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Зазначає, що постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав та обставин, викладених у ньому, та просив задовольнити. Пояснив, що 25.06.2016 р., близько 17:45 год., він, керуючи транспортним засобом «BMW 525і», 2002 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по бул. Чоколівському в бік Севастопольської площі у другій смузі дороги. На перехресті йому потрібно було зробити поворот праворуч за показниками навігатора, він перестроївся у крайній правий ряд в дозволеному дорожньою розміткою місці. Під"їхавши до перехрестя він зупинився на забороняючий сигнал світлофора.

Таким чином, вважає складену інспектором постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 446821 від 25.06.2016 р. незаконною, необґрунтованою та такою, що має бути скасовано із закриттям провадження по справі.

Відповідач інспектор роти № 9 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача інспектора роти № 9 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, місце та час розгляду, не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 9 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 446821 від 25.06.2016р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1, 25.06.2016 р. о 17:45 год., керуючи транспортним засобом «BMW 525і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві по бул. Чоколівському, 39, здійснював рух та зупинився в смузі руху громадського транспорту, позначеної дорожнім знаком 5.11 дод. 1 ПДР України, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України, та, відповідно, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до додатку 1 ПДР України, дорожній знак 5.11 застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Пунк 17.1 ПДР України передбачає, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В даному випадку до постанови не були долучені докази та не зазначено свідків зазначеного правопорушення.

Таким чином, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення порушені норми ст. 280 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідачем в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 251 КУпАП не надано жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 п. 17.1 ПДР України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 446821 від 25.06.2016 р. підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 2, 5, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 446821 від 25.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кушнір С.І.