Справа № 815/1902/16
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1902/16

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Кравця О.О.
судді -Домусчі С.Д.
судді - за участю секретаряКоваля М.П. Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Сервис-Транс-Юг" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 р. по справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Сервис-Транс-Юг" до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, за участю 3-ої особи Підприємства "Мікроавтобус" у вигляді ТОВ про визнання незаконним та скасування розпорядження та визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ТДВ "Сервис - Транс - Юг" звернулося до суду з позовом до Білгород - Дністровської районної державної адміністрації Одеської області та просило визнати незаконним та скасувати розпорядження РДА № 212/А-2016 від 11.04.2016 року про розірвання договору про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 30 від 11.09.2015 року укладеного між РДА та ТДВ "Сервис-Транс-Юг" та визнати незаконними дії відповідача щодо винесення Попередження №01-42/1295 від 21.03.2016 року та Розпорядження № 212/А-2016 від 11.04.2016 року про розірвання Договору про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 30 від 11.09.2015 року укладеного між РДА та ТДВ "Сервис-Транс-Юг".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи на стороні відповідач Підприємство «Мікроавтобус» у вигляді ТОВ.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаною постановою представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних обставин:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України, від 05.04.2007, № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Згідно ст.35 Закону України, від 05.04.2001, № 2344-III "Про автомобільний транспорт" перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні.

Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно ст.42 Закону № 2344-III Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено,що 11 вересня 2015 року Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області (Організатор) уклала з Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг" (Перевізник) договір № 30 про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування .

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору його предметом є надання Білгород-Дністровською районною державною адміністрацію Одеської області Товариству з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг" права на перевезення пасажирів та багажу на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування № 7 Сергіївка - Білгород-Дністровський АС (ринок), № 11 Софіївка - Білгород-Дністровський АС (ринок).

Згідно з п.2.4.1 договору перевізник зобов'язаний забезпечити при перевезенні пасажирів та багажу виконання вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", а також Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, інших нормативних актів, паспорту маршруту, конкурсних умов, а також умов договору.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено право представника організатора перевіряти виконання Перевізником передбаченої кількості рейсів, регулярність руху, організацію диспетчерського контролю роботи автобусів, а також контролювати виконання умов договору.

На підставі звернень громадян, листа Білгород-Дністровської районної ради співробітники Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області здійснили перевірки виконання умов договору № 30 від 11.09.2015 року Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг" на маршрутах Білгород-Дністровський АС - Сергіївка, Білгород-Дністровський АС - Софіївка.

В ході проведення зазначених перевірок співробітники Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області виявили ряд порушень виконання умов договору № 30 від 11.09.2015 року про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг".

За результатами проведення перевірок співробітники Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області склали акти здійснення контролю виконання умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування укладеного з Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг" від 11.09.2015 року № 30

29 листопада 2015 року актом складеним комісією в складі : Яровий О.І. - голова Громадської ради при райдержадміністрації Жужи Л. В. - головний спеціаліст відділу економічного розвитку і торгівлі; Саренко О.В. - член Громадської ради при райдержадміністрації, Маргарян А.А. - член Громадської ради при райдержадміністрації під час здійснення контролю виконання умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування від 11.09.2015 року № 30 були виявлені наступні порушення: о 10:21 год. подано транспортний засіб з державним номером ВН 0581 АА, в результаті огляду салону було виявлено 13 пасажирських місць, а не 18, як передбачено умовами договору; о 12:02 год. в результаті огляду салону транспортного засобу з державним номером ВТ 0353 АА було виявлено 15 пасажирських місць, а не 18, як передбачено умовами договору; у диспетчера та в салоні автобусів, які відправлялись за вказаним маршрутом розклад руху в наявності, але не затверджений , не погоджений та не має підпису керівника;з 07:20- 12:30год. та 17:00-20:00 год. з місця посадки та висадки пасажирів транспортні засоби відправлялися з інтервалом 30 хв.,що не відповідає умовам договору; в транспортних засобах відсутня екіпіровка бокового та заднього виду, в салоні відсутня інформація про перелік пільгової категорії пасажирів, вартість проїзду, запис «не палити», а також відсутня схема руху маршруту.

30 листопада 2015 року актом складеним з 07:25-11:20 год. комісією в складі : Яровий О.І. - голова Громадської ради при райдержадміністрації Жужи Л. В. - головний спеціаліст відділу економічного розвитку і торгівлі; Саренко О.В. - член Громадської ради при райдержадміністрації, під час здійснення контролю виконання умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування від 11.09.2015 року № 30 були виявлені наступні порушення: було подано транспортні засоби з відсутністю екіпіровки бокового та заднього виду, в салоні автобусу відсутня інформація про перелік пільгової категорії пасажирів, вартість проїзду, напис «не палити» та не має схеми руху маршруту.

15 березня 2016 р. актом складеним з 09:30 - 14:30 год. представниками Б-Дністровської районної державної адміністрації (Організатора): Золотарем Г. В. - начальником відділу інфраструктури та житлово-комунального господарства управління економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації;Жужею Л. В. - головним спеціаліст відділу економічного розвитку і торгівлі , а також Яровим О. С. - головою Громадської ради при райдержадміністрації ; Саренко Олена Володимирівна - член Громадської ради при райдержадміністрації; Токаренко Андрія Вікторовича - член Громадської ради при райдержадміністрації; Кліменченко Олександр Іванович - представник Громадської організації «Педагог» встановлені порушення, а саме: при перевірці автобусу Мерседес Бенс ВН 2274 АН було зафіксовано відсутність екіпіровки переднього та бокового виду, та інтервал руху відправлення транспортного засобу складав 30-35 хв.

17 березня 2016 р. актом складеним з 10:15 - 14:50 год. комісією в складі: Золотар Г. В. - начальником відділу інфраструктури та житлово-комунального господарства управління економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації; Жужи Л. В. - головний спеціаліст відділу економічного розвитку і торгівлі; Яровий О. С. - голова Громадської ради при райдержадміністрації : при візуальній перевірці автобусу ВН 3215 ЕЕ було зафіксовано, що на екіпіровці переднього виду позначено маршрут № 3, на боковій позначена екіпіровка №3 та №7 на задньому виді № 7. Даний транспортний засіб працював на маршруті №7.

З 13.10 год. по 14:45 год. здійснювалася перевірка маршруту №7, та було виявлено , що о 13:20 год. транспортний засіб за державним номером ВН 3135 АА з екіпіровкою «Пільговий», який відразу відправився(13:23 год.) Наступний транспортний засіб за державним номером ВН 2697Ст прибув о 13:45 год. При огляді салону було виявлено, що відсутні затверджені тарифи на проїзд, біля дверей водія вивішений графік руху міського маршруту №3, який може оглянути тільки водій, також на виході з салону було виявлено схему руху міського маршруту № 3.

11.04.2016 року Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області , посилаючись на ст. 6, 13, 20, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункт 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, ч.1 ст.188 Господарського Кодексу України, ч.1 ст.651, п.1 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України, відповідно до п.4.3 договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування, укладеного між районною державною адміністрацією та ТДВ «Сервіс-Транс-Юг», на підставі попередження про розірвання договору від 21.03.2016р. № 01-42/1295, в зв'язку з чисельними порушеннями умов договору ТДВ «Сервіс-Транс-Юг», прийняла розпорядження № 212/А-2016 «Про розірвання договору про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування з Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг"», яким розірвала договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування № 30 від 11.09.2015 року, укладеного між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг".

Згідно з інформацією Територіального сервісного центру №1543 інформація щодо переобладнання транспортного засобу ВН1354СЕ для перевезення пасажирів із обмеженими фізичними можливостями - відсутня, а деякі автобуси, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування на підставі договору № 30 від 11.09.2015 року, укладеного між Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Товариством з додатковою відповідальністю "Сервіс-Транс-Юг" - не знаходяться у користування чи власності ТДВ «Сервіс-Транс-Юг».

Згідно п.2 ч.1 ст.20 Закону України, від 09.04.1999, № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація забезпечує організацію обслуговування населення підприємствами, установами та організаціями житлово-комунального господарства, зв'язку, телебачення, радіомовлення, торгівлі та громадського харчування, побутового і транспортного обслуговування незалежно від форм власності.

Згідно ст.7 Закону України, від 05.04.2001, № 2344-III "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації.

Згідно п/п 3) п. 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, організатор (орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс) має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі порушення ним умов договору (дозволу).

Згідно п.27. Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту,затверджених Постановою КМ України, від 18.02.1997, № 176 Залежно від виду сполучення на автобусах розміщується така інформація:

у разі здійснення міських та приміських перевезень на передньому трафареті - номер маршруту і найменування початкового та кінцевого пунктів; на боковому трафареті - найменування основних, де здійснюються проміжні зупинки; на задньому трафареті - номер маршруту; у разі здійснення перевезень в експресному режимі руху та в режимі маршрутного таксі на передньому і боковому трафаретах над номером маршруту та найменуванням пунктів, де здійснюються зупинки, - напис відповідно червоною фарбою "Експрес", чорною - "Маршрутне таксі"; біля дверей - позначення входу і виходу;

у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах - найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення).

У салоні автобуса розміщується така інформація:

1) витяг із цих Правил (у частині прав та обов'язків водія і пасажира);

2) позначення входу та виходу;

3) відомості про розмір штрафу за безквитковий проїзд і перевезення неоплаченого багажу;

4) відомості про перевізника та страховика (найменування, адреса і телефон);

5) загальна пасажиромісткість із зазначенням окремо кількості місць для сидіння пасажирів;

6) позначення місць розташування аварійних виходів (із зазначенням способу їх відчинення), вогнегасника, аптечки та кнопки екстреної зупинки;

7) напис "Не курити", "Місця для пасажирів з дітьми та інвалідів" (на міських та приміських маршрутах);

8) нумерація місць під час здійснення міжміських та міжнародних перевезень;

9) позначення місць для інвалідів рельєфною піктограмою в порядку, визначеному Мінінфраструктури.

Розміри та освітлення інформаційних написів повинні бути такими, щоб їх можна було прочитати у світлу і темну пору доби:

в салоні автобуса - з відстані не менш як 1 метр;

на передньому та задньому трафаретах - з відстані не менш як 15 метрів, на боковому - не менш як 3 метри.

Виконання умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування та отримання внаслідок цього відповідної винагороди ,на думку апеляційного суду , також може захищатися статтею 1 Першого протоколу.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п.35,53 Рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), яке набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «ОСОБА_1 проти Словаччини» (ОСОБА_1 v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «ОСОБА_1 проти Словаччини» (ОСОБА_1 v. Slovakia), п. 50; «ОСОБА_2. проти Португалії» (ОСОБА_2. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Легітимною метою вважається національна та громадська безпека,запобігання злочинам або заворушенням ,забезпечення економічного добробуту ,захист здоров'я і моралі, прав і свобод інших осіб,захист репутації,запобігання розголошення конфедеційної інформації ,підтримка авторитету та безсторонності суду ,контроль за користування майном відповідно до суспільних інтересів,забезпечення сплати податків ,чи інших зборів або штрафів.

Згідно п.71. Рішення ЄСПЛ по справі «ОСОБА_3 проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04 ,принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «ОСОБА_4 проти Польщі» (ОСОБА_4 v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти Чеської Республіки» (ОСОБА_5 and ОСОБА_6 v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «ОСОБА_7 проти Хорватії» (ОСОБА_7 v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти Чеської Республіки» (ОСОБА_5 and ОСОБА_6 v. the Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі «ОСОБА_8 проти Хорватії» (ОСОБА_8 v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «ОСОБА_9 проти Хорватії» (ОСОБА_9 v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «ОСОБА_4 проти Польщі» (ОСОБА_4 v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти Чеської Республіки» (ОСОБА_5 and ОСОБА_6 v. the Czech Republic), п. 53, та «ОСОБА_10 та інші проти Румунії» (ОСОБА_10 and Others v. Romania), п. 38).

Згідно п.47,49 Рішення ЄСПЛ у справі «"Україна-Тюмень" проти України» (Ukraine-Tyumen v. Ukraine) від 22 листопада 2007 року, заява 22603/02, стаття 1 Першого протоколу ( 994_535 ) містить три чітких норми: "перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.... Ці норми не є окремими, а є пов'язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі" (див., наприклад, рішення у справі "ОСОБА_11 та інші проти Німеччини" (ОСОБА_11 and Others v. Germany), NN 46720/99, 72203/01 та 72552/01, параграф 78, ECHR 2005-...).

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції ( 995_004 ) (див. рішення у справах ОСОБА_12 проти Франції" (ОСОБА_11 v. France) від 25 червня 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-III, pp. 850-51, параграф 50; "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece), N 25701/94, параграф 79, ECHR 2000-XII; та "ОСОБА_13 проти Греції" (ОСОБА_13 v. Greece), N 43622/98, параграф 43, ECHR 2001-II).

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими

Згідно із п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_16 проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «ОСОБА_17 проти Італії»(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_18 v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Апеляційний суд вважає,із врахуванням використання дискреційного повноваження на організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (автобусних маршрутах) загального користування з метою, з якою це повноваження надано та наявністю необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ,що відсутні підстави для задоволення позову , так як розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області № 212/А-2016 від 11.04.2016 року, що було прийняте на підставі зазначених актів від 29.11.2015 р., від 30.11.2015 р., від 15.03.2016 р., порушення за якими була визнана ТДВ "Сервіс-Транс-Юг" та частково усунуті , за якими були зафіксовані порушення умов договору № 30 від 11.09.2015 року про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті (маршрутах) загального користування ,є правомірним та було прийняте в порядку , межах повноважень та у спосіб встановлений Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про автомобільний транспорт» та Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, таким чином втручання є правомірним, відповідає легітимній меті - економічне зростання та забезпечення прав та інтересів інших осіб , є пропорційним ,забезпечує необхідний баланс між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи та не покладає на позивача надмірний тягар із врахуванням вигоди, яку отримує протилежний інтерес , а судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, постановлене рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідає чинному законодавству.

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне,по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином,, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Сервис-Транс-Юг", - залишити без задоволення , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.