Справа № 451/516/16-а
Суддя: Крет А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №451/516/16-а
Провадження № 2-а/451/18/16
ПОСТАНОВА

іменем України

21 жовтня 2016 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Крет А.І.

секретаря судового засідання Загайській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радехів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2016 р. інспектором першої роти батальйону УПП у м.Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову серії ПС3 №038664 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана постанова на його думку не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Крім того додатково пояснив, що 03.05.2016 року він керуючи власним транспортним засобом марки «Форд-Фокус» рухався автодорогою Київ - Чоп в напрямку м.Львів. При під»їзді до м.Львів він почув позаду себе команду із поліцейського автомобіля дати вправо та зупинитися. Коли він зупинився то його обігнав автомобіль швидкої медичної допомоги і зразу ж під»їхали працівники поліції. Тоді працівник поліції лейтенант ОСОБА_2 склав на нього постанову серії ПС3 №038664 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Вказує, що він не створював перешкоди автомобілю швидкої медичної допомоги. А в разі, ящко б таку першкоду він створював то водій швидкої медичної допомоги міг подати додатково звуковий сигнал, чого зроблено не було.

Також вказує, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення працівником поліції не складався, а тому він дав лише усні заперечення щодо даної постанови.

Зазначив, що правопорушення він не вчиняв, в постанові не відображено дійсні обставини події, а факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. При цьому зазначив, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови порушені вимоги КУпАП, не взято до уваги його пояснень та інших обставин. На його думку навіть при наявності факту вчинення вказаного правопорушення з його боку відповідач повинен був представити докази, на підставі яких було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора патрульної поліції є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м.Львові в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти адміністративного позову в яких просить відмовити повністю у задоволенні позову, просить розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою інспектора першої роти батальйону УПП у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2, серії ПС3 №038664 від 03.05.2016 року, позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Із копії постанови серії ПС3 №038664 від 03.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, неможливо встановити суть адміністративного правопорушення, по причині її нечитабельності.

В свою чергу представником відповідача, при направлені до суду заперечень відносно адміністративного позову оригіналу вказаної постанови надано не було.

Крім того, із наданих представником відповідача відеоматеріалів вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що відеозапис починається із моменту зупинення працівниками поліції позивача. А факт самого вчинення адміністративного правопорушення на них відсутній.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прийняте по справі рішення.

Суд враховує положення «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 р. № 1376. Зокрема, у п.9 Розділу ІV даної інструкції "Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення" зазначено, що бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

П. 24 «Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із долученої до матеріалів справи копії постанови серії ПС3 №038664 від 03.05.2016 року вбачається, що вона є нечитабельною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення, а також спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Однак, як вбачається із матеріалів справи факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем зафіксований в автоматичному режимі не був.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Оскільки відповідач у справі доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №038664 від 03.05.2016р. не є правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги є обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7-14,71,158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.122,245,247,254-258,283,285,287,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №038664 від 03.05.2016р. винесену інспектором першої роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийКрет А. І.