Справа № 161/7247/16-а,2-а/161/447/16
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Справа № 876/5829/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Патрульної поліції у м. Луцьку ДПП Національної поліції України на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2016 року по справі позовом ОСОБА_1 до управління Патрульної поліції у м. Луцьку ДПП Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП Національної поліції України про поновлення строків оскарження постанови про адміністративне правопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.01.2016 року о 24 год. 55 хв. він керуючи автомобілем Тойота Авенсіс, номерний знак НОМЕР_1 здійснив вїзд на вул. Сенаторки Левчанівської з вул. Глушець, чим на думку відповідача, порушив вимогу знаку 3.21 «Вїзд заборонено» Правил дорожнього руху України за що поліцейський роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Луцьку рядовий поліції ОСОБА_2 виніс стосовно нього постанову у справі про адміністративне порушення серії ПС2 № 804372 від 30.01.2016 року. З винесеною постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 804372 від 30.01.2016 р. позивач не згідний. Крім того, поліцейський при складенні постанови не розяснив йому прав, а саме ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2016 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що відповідач у справі доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надав, не розяснено прав останньому, а пояснення свідків ОСОБА_2В та ОСОБА_3 не можна взяти до уваги, так як вони притягували позивача до відповідальності та їх пояснення спростовані матеріалами справи.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що судом першої інстанції не звернуто увагу на несплачений судовий збір позивачем. Крім того, законодавством України не виключається можливості заслухати інспектора поліції як свідка, коли він перебував на місці вчинення адміністративного правопорушення. Не проаналізовано належно, що права позивачу розяснено ще до включення відеокамери. Відповідно до ст. 279 КУпАП було розпочато розгляд справи про адміністративні правопорушення на місці вчинення порушення правил із розясненням прав та обовязків за ст. 268 КУпАП, що вбачається з пояснення свідків ОСОБА_2В та ОСОБА_3 внаслідок внесених змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», протокол не складався та оспорена постанова винесена на місці.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що поліцейський роти № 4 Управління патрульної поліції у м.Луцьку рядовий поліції ОСОБА_2 виніс стосовно позивача постанову у справі про адміністративне порушення серії ПС2 № 804372 від 30.01.2016 р.,з мотивувальної частини якої вбачається, що 30.01.2016 року о 24 год. 55 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Тойота Авенсіс, номерний знак НОМЕР_1 здійснив вїзд на вул. Сенаторки Левчанівської з вул. Глушець, чим порушив вимогу знаку 3.21 «Вїзд заборонено» Правил дорожнього руху України. У зазначеній постанові вказано, що особа, до якої застосовано адміністративне стягнення від підпису, ознайомлення та отримання копії відмовилась.

Колегія суддів формує позицію, яка збігається з висновком науково-консультативної ради при ВАС України, де зазначається, що у справах про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовується, а справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до частини першої статті 276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Відтак, в даній ситуацій порушено порядок прийняття постанови, так як таку прийнято безпосередньо на місці вчинення ППДР, а не в органі за місцем вчинення, причому коли особа порушник заперечувала щодо вчиненого.

Що стосується покликання апелянта про несплату позивачем судового збору при подачі позову, то колегія суддів зазначає, що переважному застосуванню підлягає спеціальна норма, тобто КУпАП, а не загальна Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI в досліджуваних правовідносинах.

З огляду на викладене та ґрунтовного дослідження обставин справи місцевим судом, які перевірені в ході апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Патрульної поліції у м. Луцьку залишити без задоволення, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2016 року по справі № 161/7247/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 24.10.2016 року