Справа № 569/655/15-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Київ К/800/39636/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Донець О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови призначити та виплатити їй пільгову пенсію за віком за Списком №2, починаючи з 29 серпня 2014 року, додатково включивши до пільгового стажу період навчання з 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року, зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період її навчання в технічному училищі з 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_4 здійснити призначення пенсії за Списком №2, починаючи з 29 серпня 2014 року, додатково включивши до пільгового стажу період навчання з 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_4 за Списком №2, починаючи з 29 серпня 2014 року, додатково включивши до пільгового стажу період навчання з 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області задоволено.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2015 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач, маючи загальний стаж роботи більше 20 років та вважаючи, що пільговий стаж роботи за Списком №2 у неї становить більше 10 років, в грудні 2014 року, після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_1 50-річного віку, звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

Листами від 18 грудня 2014 року №7758/08 та від 5 січня 2015 року №34/08 їй було відмовлено в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного стажу роботи за Списком № 2.

Відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Працівникам, які займали вказані посади передбачене пільгове пенсійне забезпечення, а саме призначення пенсії за віком жінкам по досягненню 50 річного віку.

Згідно з положеннями п.«б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з інструкцією про Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять і відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

П.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року №1451/11731, передбачено порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту", час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, навчання може бути зараховано при дотриманні 2-х умов:

- перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу має бути не більше 3-х місяців (ця умова у даній справі дотримана);

- зарахування на роботу має бути за набутою професією.

Судом не встановлено зарахування позивача на роботу за набутою професією.

Записи у трудовій книжці, уточнююча довідка за №560 від 22 грудня 2014 року свідчать про те, що позивач з 20 липня 1982 року по 4 травня 1992 року працювала на заводі імені 60-річчя Жовтня (в подальшому ПАТ Рівненський завод «Газотрон») заварником електровакуумних приладів.

Як встановлено судом, відповідно до довідки №511 від 27 листопада 2014 року, виданої ПАТ Рівненський завод «Газотрон», позивач, навчаючись в Рівненському міському технічному училищі №1, з 5 квітня по 1 серпня 1982 року проходила виробничу практику на заводі імені 60-річчя Жовтня та працювала відкатником-вакуумником з нарахуванням їй заробітної плати.

Отже, як вірно встановлено судом, вказана довідка свідчить лише про проходження практики позивачем з 5 квітня по 1 серпня 1982 року і не може прийматись до уваги для підтвердження її роботи на заводі в подальшому.

Щодо показань свідків, суд апеляційної інстанції зазначив наступне, з чим погоджується і Вищий адміністративний суд України.

Відповідно до п.18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, вбачається можливість установлення трудового стажу особи на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, лише у разі відсутності документів про стаж роботи заявника і неможливості одержання їх по ряду причин.

В даному ж випадку такі документи (трудова книжка, довідка) наявні, а тому суд першої інстанції безпідставно при прийнятті рішення врахував показання свідків.

Робота за професією "заварник електровакуумних приладів" також є у списку №2 робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (розділ ХVI, пункт "а", шифр позиції 2170100а-11985), затвердженому постановою КМ СРСР №10 від 26 грудня 1991 року.

Проте судом не встановлена наявність у позивача стажу роботи за цією професією не менше 10 років.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 не було реалізоване через безпідставну відмову відповідача включити до пільгового стажу період навчання із 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року.

Відсутні правові підстави для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, а тому суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні адміністративного позову.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді

З оригіналом згідно

Помічник судді В.Г.Голубєв