Справа № 820/2181/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р. № 820/2181/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

суддів - Мар'єнко Л.М., Нуруллаєва І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Аудиторської палати України про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015;

- зобов'язати Аудиторську палату України поновити дію сертифікату аудитора ОСОБА_1 № 006335, який чинний до 20.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незаконні дії та порушення відповідача свідчать про незаконність оскаржуваного рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015, його упередженість та невідповідність застосованого до позивача стягнення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що оскаржуване рішення винесено на підставі та в межах чинного законодавства. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, колегією суддів встановлено наступне.

До ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" звернувся адвокат ОСОБА_3 з проханням провести аудиторську перевірку та надати висновок, що підтверджує право власності на майно ОСОБА_4

02 лютого 2015 року ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" надано адвокату ОСОБА_3 лист-зобов'язання в якому зазначає, що за результатами виконання завдання буде надано відповідь у вигляді листа з висновками здійсненими на підставі проведеного дослідження та окремий документ, у якому будуть систематизовані активи ОСОБА_4 та джерела їх походження. Також відповідно до цього листа-зобов'язання ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" класифікувала завдання, як надання послуг у вигляді консультацій (письмових).

06 лютого 2015 року ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" надано адвокату ОСОБА_3 лист щодо результатів дослідження активів ОСОБА_4 з окремим документом в якому систематизовані активи ОСОБА_4 та окремий лист з роз'ясненням щодо діяльності у сфері спільного інвестування ОСОБА_4

31.03.2015 до Аудиторської палати України надійшла скарга від ОСОБА_5 на дії ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" під час надання аудиторських послуг та складання звіту незалежного аудитора стосовно активів громадянина України ОСОБА_4. До скарги надано завірену Дзержинським районним судом м. Харкова копію Звіту незалежного аудитора від 06.02.2015, підписаного директором ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитором ОСОБА_1 та скріпленого печаткою ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор".

Головою АПУ згідно з п. 2.2 Порядку проведення перевірок матеріалів скарг прийнято рішення щодо відповідності даного звернення визначенню скарги та передано до Комітету з контролю якості.

Керуючись пунктом 4.1 Порядку проведення перевірок матеріалів скарг, Комітетом з контролю якості направлено позивачу повідомлення щодо надходження скарги (вих. № 01-01-25/263 від 03.04.2015 р.). Повідомлення містило інформування Позивача про факт надходження до АПУ скарги, а також вимогу надати пояснення по суті та документи для перевірки матеріалів скарги.

У відповідь на вищезазначене повідомлення ОСОБА_1 листами (вих. № 08/15 від 16.04.2015 та № 07/15 від 16.04.2015) надав до Аудиторської палати України для перевірки копії витребуваних документів та пояснення по суті поставлених Комітетом з контролю якості питань.

Згідно із пунктами 4.6. та 4.7 Порядку проведення перевірок матеріалів скарг, за наслідками вивчення та аналізу змісту скарги та доданих до неї документів і відомостей, що стосується скарги, головою Комітету з контролю якості прийнято рішення про проведення перевірки скарги шляхом здійснення невиїзної перевірки.

У зв'язку з тим, що звітні документи за результатами виконання завдання, які були надіслані до АПУ скаржником (додаток 10) та пояснення, надані позивачем у листі від 16.04.2015 №08/15, де він стверджував, що надавав послуги у вигляді письмових консультацій відрізнялись за своєю концептуальною основою, у працівників Комітету з контролю виникла необхідність витребувати у ОСОБА_1 додаткові пояснення та документи.

З метою отримання від позивача відповідних пояснень за рішенням Голови АПУ термін проведення перевірки матеріалів скарги продовжено, а на адресу позивача надіслано запит щодо надання додаткових пояснень (вих. № 01-01-25/383 від 07.05.2015).

19 травня 2015 року на адресу Аудиторської палати України надійшло пояснення ТОВ "АФ "Ревізор" від 15.05.2015 № 09/15, в якому зазначено, що завдання, виконане на запит адвоката ОСОБА_3 було класифіковано як надання послуг у вигляді письмових консультацій, а звіт незалежного аудитора від 06.02.2015 є одним з чорнових варіантів (чернетка), який складений для узгодження висновків по суті виконання завдання.

За наслідками здійснення перевірки матеріалів скарги, пояснень та документів Позивача, Комітетом з контролю якості складено та 12 червня 2015 року передано до Комісії з контролю якості та направлено Позивачу звіт від 12.06.2015 pоку № 19/СК про результати невиїзної перевірки матеріалів скарги, яка надійшла до АПУ від громадянки ОСОБА_5, щодо недотримання вимог Закону України "Про аудиторську діяльність", стандартів аудиту та норм професійної етики директором ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" ОСОБА_1 під час надання аудиторських послуг та складання звіту незалежного аудитора стосовно активів громадянина України ОСОБА_4 від 12.06.2015 № 19/СК).

Згідно висновків Комітету з контролю якості, зазначених у звіті від 12.06.2015 № 19/СК з боку ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" при наданні аудиторських послуг було порушено вимоги Закону України "Про аудиторську діяльність" (ст. 6, п. 1 ст. 19), Міжнародної концептуальної основи завдань з надання впевненості та Міжнародного стандарту завдань з надання впевненості (МСЗНВ) 3000 "Завдання з надання впевненості, що не є аудитами чи оглядами історичної фінансової інформації".

За результатами розгляду на засіданні Комісії з контролю якості 18 червня 2015 року (протокол № 59) звіту від 12.06.2015 № 19/СК та наданих до перевірки матеріалів та пояснень, Комісією з контролю якості вирішено надати на розгляд Дисциплінарної комісії АПУ висновок щодо неналежного виконання професійних обов'язків директором ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитором ОСОБА_1 під час надання аудиторських послуг та складання звіту незалежного аудитора стосовно активів ОСОБА_4 і листа з роз'ясненнями щодо діяльності у сфері спільного інвестування та активів ОСОБА_4 та пропонувати Дисциплінарній комісії АПУ визнати порушення, допущені директором ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитором ОСОБА_1 ст. 6, п. 1 ст. 19 Закону України "Про аудиторську діяльність", Міжнародної концептуальної основи завдань з надання впевненості та Міжнародного стандарту завдань з надання впевненості (МСЗНВ) 3000 "Завдання з надання впевненості, що не є аудитами чи оглядами історичної фінансової інформації".

За результатами розгляду на черговому засіданні Дисциплінарної комісії АПУ 17.09.2015 (протокол № 6) висновку Комісії з контролю якості від 18.06.2015 №18/СК, звіту від 12.06.2015 № 19/СК, зауважень та додаткових пояснень до звіту від 12.06.2015 № 19/СК, наданих до АПУ Позивачем листом № 11/15 від 25.06.2015, у тому числі пояснень, наданих позивачем на засіданні Дисциплінарної комісії, Дисциплінарна комісія прийняла рішення: 1) пропонувати АПУ застосувати до директора ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитора ОСОБА_1 стягнення у вигляді анулювання сертифіката аудитора; 2) у разі, якщо аудитор надасть на чергове засідання АПУ, проведення якого заплановано на 24.09.2015, належно оформлений документ з Дзержинського районного суду м. Харків, де перебуває звіт аудитора по справі № 638/21336/14-ц, про те, що аудитор відкликав аудиторський звіт з суду у зв'язку з тим, що даний звіт не може використовуватися судом, тому що складений в чорновому вигляді, пропонувати АПУ застосувати до директора ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитора ОСОБА_1 стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката аудитора строком на 6 місяців; 3) надати відповідний проект рішення із зазначеного питання на чергове засідання АПУ, проведення якого заплановано на 24.09.2015.

Рішенням Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015 до аудитора ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді анулювання сертифіката аудитора №006335, виданого рішенням АПУ від 20.07.2007 №181.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Щодо посилань позивача на п. 1.8 Порядку застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень, відповідно до якого "основним критерієм визначення суттєвості порушення аудитором є завдання матеріальної або моральної шкоди замовнику аудиторських послуг або причетним до мети та предмету надання таких послуг, що документально доведено в ході перевірки", суд зазначає, що зазначене твердження є безпідставним, так як чинний на момент виникнення спірних правовідносин Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень не містить визначення терміну "порушення суттєве" та пункту 1.8 взагалі.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем строків проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Скарга від ОСОБА_5 на дії ТОВ "АФ "РЕВІЗОР" надійшла до АПУ 31.03.2015 та зареєстрована в журналі реєстрації скарг 02.04.2015.

У зв'язку з тим, що звітні документи за результатами виконання завдання, які були надіслані до АПУ скаржником (додаток 10) та пояснення, надані позивачем у листі від 16.04.2015 №08/15, де він стверджував, що надавав послуги у вигляді письмових консультацій, відрізнялись за своєю концептуальною основою, у працівників Комітету з контролю виникла необхідність витребувати у позивача додаткові пояснення та документи.

З метою отримання від позивача відповідних пояснень за рішенням Голови АПУ, прийнятого відповідно до п. 4.18 Порядку проведення перевірок матеріалів скарг, термін проведення перевірки матеріалів скарги продовжено, а на адресу позивача надіслано запит щодо надання додаткових пояснень (вих. № 01-01-25/383 від 07.05.2015 р.).

Відповідно до пункту 4.18 Порядку проведення перевірок матеріалів скарг дата звіту, що є датою закінчення перевірки, не може бути пізнішою від двадцять восьмого календарного дня з дати реєстрації скарги в книзі реєстрації скарг. Термін проведення перевірки підлягає автоматичному подовженню на відповідний період за наявності обставин, зазначених у п. 4.5 цього Порядку, на строк дії таких обставин, а також може бути подовжений і в інших випадках за рішенням Голови АПУ.

Таким чином, твердження позивача щодо порушення АПУ строку проведення перевірки є безпідставним.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про аудиторську діяльність" до повноважень Аудиторської палати України належить здійснення контролю за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів.

Статтею 22 Закону України "Про аудиторську діяльність" визначено, що за неналежне виконання професійних обов'язків до аудитора (аудиторської фірми) можуть бути застосовані Аудиторською палатою України стягнення у вигляді попередження, зупинення чинності сертифіката на строк до одного року або анулювання сертифіката, виключення з Реєстру.

Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень визначається Аудиторською палатою України.

Рішенням АПУ від 15 листопада 2007 року № 184/4 затверджено Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків (далі - Порядок), на підставі якого АПУ приймаються рішення про застосування стягнень.

Відповідно до підпункту 1.3.5 Порядку, неналежне виконання професійних обов'язків - це порушення аудитором (аудиторською фірмою) вимог чинного законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів та рішень АПУ.

Професійні обов'язки аудитора (аудиторської фірми) - законодавча вимога дотримуватись норм чинного законодавства, стандартів аудиту, затверджених АПУ, норм професійної етики аудиторів, рішень АПУ, які регулюють діяльність аудиторів (аудиторських фірм) (підпункт 1.3.6 Порядку).

Підпунктом 1.3.7 Порядку встановлено, що стягнення - захід впливу як міра юридичної відповідальності, що застосовується АПУ до аудитора (аудиторської фірми) в разі неналежного виконання професійних обов'язків.

Розділом 3 Порядку визначається порядок прийняття АПУ рішення про застосування стягнення.

Так, за неналежне виконання професійних обов'язків до аудиторів (аудиторських фірм) АПУ можуть бути застосовані стягнення у вигляді попередження, зупинення терміну чинності сертифіката на строк до одного року, анулювання сертифіката або виключення з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів (пункт 3.2 Порядку).

Пунктом 3.3 визначено, що при застосуванні до аудитора (аудиторської фірми) стягнення враховується суттєвість порушення професійних обов'язків, їхні наслідки, ступінь вини аудитора (аудиторської фірми) та інші обставини, що впливають на обрання міри відповідальності. Суттєвість порушень визначає Дисциплінарна комісія АПУ при розгляді матеріалів дисциплінарного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою для застосування АПУ до позивача дисциплінарного стягнення слугувало те, що завірений Дзержинським районним судом м. Харкова "Звіт незалежного аудитора" ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" від 06.02.2015 стосовно активів ОСОБА_4, який було надано замовнику для обговорення, всупереч пояснень позивача, не містить поміток «чернетка», «проект для обговорення». а має наступні реквізити: код організації; назва організації; назва виду документа; дата документа; місце складення або видання документа; адресат; заголовок до тексту документа; текст документа; підпис; відбиток печатки; прізвище виконавця і номер його телефону, а отже він вважається офіційним документом, а не неостаточним варіантом (чорновим варіантом) як стверджує позивач. Також, АПУ зазначає, що знищення ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" зазначеного документу є порушенням Вимог до оформлення документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55).

Проте, як вже зазначено вище, за результатами розгляду на черговому засіданні Дисциплінарної комісії АПУ 17.09.2015 (протокол № 6) Дисциплінарна комісія прийняла рішення: 1) пропонувати АПУ застосувати до директора ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитора ОСОБА_1 стягнення у вигляді анулювання сертифіката аудитора; 2) у разі, якщо аудитор надасть на чергове засідання АПУ, проведення якого заплановано на 24.09.2015, належно оформлений документ з Дзержинського районного суду м. Харків, де перебуває звіт аудитора по справі № 638/21336/14-ц, про те, що аудитор відкликав аудиторський звіт з суду у зв'язку з тим, що даний звіт не може використовуватися судом, тому що складений в чорновому вигляді, пропонувати АПУ застосувати до директора ТОВ "Аудиторська фірма "Ревізор" аудитора ОСОБА_1 стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката аудитора строком на 6 місяців; 3) надати відповідний проект рішення із зазначеного питання на чергове засідання АПУ, проведення якого заплановано на 24.09.2015.

Отже, фактично, дисциплінарна комісія взяла до уваги доводи та пояснення позивача та надала йому можливість відкликав аудиторський звіт з суду.

З метою недопущення настання негативних наслідків, на виконання рішення дисциплінарної комісії АПУ, позивачем надано до Дзержинського районного суду міста Харкова листи №15/15 та №16/15 від 22.09.2015 з проханням не враховувати звіт незалежного аудитора стосовно активів громадянина України ОСОБА_4 при розгляді справи № 638/21336/14-ц у зв'язку з тим, що цей звіт с неостаточним варіантом.

Сканкопію листа №15/15 від 22.09.2015 з відміткою суду надіслано засобами електронної пошти на адресу секретаріату Аудиторської палати України () 23.09.2015 о 15 год. 23 хв. та на електронну пошту комітету з контролю якості АУП (komitet ) 23.09.2015 о 14 год. 41 хв.

Оригінал листа №15/15 від 22.09.2015 з відміткою суду надіслано відповідачу поштовим відправленням 24.09.2015.

Отже, як вбачається, аудитор ОСОБА_1 виконав вимоги дисциплінарної комісії АПУ та вжив усіх можливих та необхідних заходів, щодо недопущення настання негативних наслідків від звіту незалежного аудитора при розгляді судом справи №638/21336/14-ц.

Відповідно до пункту 3.4 Порядку, за порушення не суттєвого характеру до аудитора (аудиторської фірми) АПУ застосовуються стягнення у вигляді: попередження або зупинення терміну чинності сертифіката аудитора на строк до 6 місяців.

За суттєві порушення до аудитора (аудиторської фірми) АПУ застосовуються стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката на строк від 6 місяців до одного року, анулювання сертифіката або виключення з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів ( пункт 3.5 Порядку).

Отже, суд зазначає, що при обранні виду стягнення АПУ повинна правильно визначитися, до якого виду порушень відносяться виявлені порушення в кожному конкретному випадку, зокрема, до порушень несуттєвого характеру чи суттєвих порушень.

Суд вважає, що при врахуванні суттєвості порушення професійних обов'язків, їхніх наслідків, ступеню вини аудитора (аудиторської фірми) та інших обставин, що впливають на обрання міри відповідальності, Аудиторська палати України, як орган що здійснює регуляторну діяльність з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", має дотримуватись принципів справедливості, законності, доцільності та обґрунтованості.

Відтак, принцип справедливості передбачає, що юридична відповідальність спрямована на відновлення прав, свобод і законних інтересів, порушених винною особою. Санкція завжди повинна відповідати рівню соціальної небезпечності та тяжкості вчинку.

Принцип законності передбачає, що міра покарання за скоєне правопорушення чітко обмежується санкцією правової норми і може бути пом'якшена, але не повинна перевищувати верхньої межі санкції.

Принцип доцільності втілюється як принцип відповідності заходів покарання цілям юридичної відповідальності. Подібні заходи повинні відповідати тяжкості вчиненого правопорушення з урахуванням вимоги індивідуалізації відповідальності. Принцип доцільності гарантується правом правоохоронних та судових органів обирати і застосовувати більш доцільну санкцію до винної особи. Для цього передбачено різні види санкцій, які дозволяють урахувати умови вчинку і індивідуальність винної особи.

Також принцип доцільності передбачає обов'язок вирішувати питання про можливість пом'якшення відповідальності або про відмову її застосування, якщо можливо досягти мети юридичної відповідальності без застосування державного примусу.

Принцип обґрунтованості передбачає, по-перше, об'єктивне вивчення обставин справи, збір та оцінку доказів, аргументованість висновку про те, чи винна особа, яка притягується до відповідальності, чи було скоєно правопорушення, чи підлягає застосуванню передбачена санкція; а по-друге, визначення конкретної міри покарання, стягнення, відшкодування збитків згідно з критеріями, встановленими законом.

Як вже судом зазначено вище, аудитор ОСОБА_1 виконав вимоги дисциплінарної комісії АПУ та подав до Дзержинського районного суду міста Харкова листи №15/15 та №16/15 від 22.09.2015 з проханням не враховувати звіт незалежного аудитора стосовно активів громадянина України ОСОБА_4 при розгляді справи № 638/21336/14-ц у зв'язку з тим, що цей звіт с неостаточним варіантом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що порушення чинного законодавства, допущені ОСОБА_1 при проведенні аудиторської перевірки та при складанні звіту, не можна було вважати суттєвими, оскільки аудитор ОСОБА_1 виконав вимоги дисциплінарної комісії АПУ та вжив усіх можливих та необхідних заходів, щодо недопущення настання негативних наслідків від звіту при розгляді судом справи №638/21336/14-ц, а отже колегія суддів вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги усіх обставин для прийняття вірного рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015 є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Аудиторську палату України поновити дію сертифіката аудитора ОСОБА_1 № 006335, який чинний до 20.07.2017, суд зазначає, що фактично скасуванням рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015, яким застосовано до позивача стягнення у вигляді анулювання сертифіката аудитора №006335, поновлюється дія анульованого сертифіката, а отже дана вимога поглинається вимогою про скасування рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Аудиторської палати України про скасування рішення - задовольнити частково.

Скасувати рішення Аудиторської палати України № 315/5.2 від 24.09.2015.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (61202, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Аудиторської палати України (04053, м. Київ, вул. Стрітенська, 10, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Р.В. Мельников

Судді Л.М. Мар'єнко

ОСОБА_6