Справа № 810/3322/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 жовтня 2016 року № 810/3322/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка», третя особа головний лікар комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка» ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка», третя особа головний лікар комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка» ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Розглянувши наявні матеріали судом встановлено, що поданий адміністративний позов не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

В силу частини 2 статті 50 цього Кодексу позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність це абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов'язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб'єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов'язків, передбачених законом для даного суб'єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді.

Відповідно до частини 2 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VІ (далі - Закон № 5492-VІ ) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Підпунктом шостим частини 7 статті 21 Закону № 5492 встановлено, що до паспорта громадянина України вноситься така інформація як дата народження.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб'єктності є паспорт громадянина України, копія якого у матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутня.

Суд також зазначає, що згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 87 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Тобто, якщо в адміністративному позові містяться вимоги, що мають майновий та немайновий характер, судовий збір належить сплатити у відповідному розмірі за кожну з таких вимог.

Суд звертає увагу позивача на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб'єктів права, що пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

У позовній заяві, окрім вимог немайнового характеру про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання вчинити певні дії, позивач також просить стягнути з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Зазначена вимога має очевидний майновий характер та є обєктом сплати судового збору.

Разом з цим, в якості доказу сплати судового збору позивачем до позовного матеріалу приєднано квитанцію від 07.10.2016 №ПН2025 на суму 551,21 грн. (як за позовні вимоги немайнового характеру), що не відповідає ставкам судового збору, встановленим статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином позивачу необхідно додатково сплатити 551,20 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

Також, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Всупереч зазначеним правовим нормам позивач не надав доказів на підтвердження завданої йому відповідачем моральної шкоди, шкоди здоров'ю та честі і гідності, як і не зазначив причин неможливості подання таких доказів.

Суд зауважує, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, у чому конкретно полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені у строк до 23 листопада 2016 року шляхом подання безпосередньо до суду:

- копії паспорта громадянки України ОСОБА_1, у тому числі із відміткою про зареєстроване місце проживання.

- документа про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. за вимогу майнового характеру;

- письмових пояснень та доказів на їх підтвердження в частині вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка», третя особа головний лікар комунального закладу охорони здоровя «Бучанська міська поліклініка» ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

2. Позивачеві у строк до 23 листопада 2016 року усунути наведені у даній ухвалі недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявникові.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.