Справа № 817/791/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 р.Р і в н е 817/791/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Арбітражного керуючого ОСОБА_3

до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування припису, -
В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_3 (далі Арбітражний керуючий ОСОБА_3С.) звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (ГТУЮ у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування припису про недопущення повторних порушень від 16.05.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що комісія не мала права посилатися на те, що інвентаризація мала бути проведена в розрізі всіх субрахунків, що містяться в рахунку 10, оскільки саме підприємство приймає рішення про застосування чи не застосування даних субрахунків. Крім того вказав, що до компетенції перевірки входило перевірити чи проведена інвентаризація, а не перевіряти правильність заповнення актів інвентаризації в розрізі субрахунків. Також зауважив, що вимоги ст.6 ГПК України при надсиланні претензії зі сторони ВАТ «РЗТА» дотримано, а у зв'язку з цим, вважає, що в діях арбітражного керуючого при виконанні обов'язків ліквідатора ВАТ «РЗТА» відсутні порушення п.1 ч.2 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За таких обставин, стверджує, що оскаржуваний припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. З таких підстав просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, подав суду письмові заперечення (а.с.62-65). В обґрунтування своїх заперечень заявив, що за результатами перевірки діяльності арбітражного керуючого встановлено порушення абз.4 ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині проведення інвентаризації з недотриманням вимог п.5 розділу Положення та розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, п.1 ч.2 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо направлення претензій, які не відповідають вимогам, встановленим ст.6 ГПК України. Пояснив, що у зв'язку з цим відповідачем прийнято припис про недопущення повторних порушень №7 від 16.05.2016 року. Вважає, оскаржуваний припис законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. З таких підстав просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.01.2016 року, 14.01.2016 року та 26.04.2016 року на підставі скарги ТОВ «Фірма Восток» №42 від 11.09.2015 року на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_3 ліквідатора ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірки діяльності арбітражного керуючого, за наслідками якої складено довідку про результати діяльності арбітражного керуючого від 27.04.2016 року №9.

Арбітражним керуючим ОСОБА_3 на спростування висновків, викладених в довідці від 27.04.2016 року було подано заперечення, за результатами розгляду яких відповідачем було складено акт №9 від 11.05.2016 року (а.с.18-19).

Вказаним актом зафіксовано, що «за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3, з урахуванням Довідки та наданого арбітражним керуючим заперечення №45 від 04.05.2016 року з додатками, комісією з перевірки встановлено недотримання арбітражним керуючим вимог:

абз.4 ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині проведення інвентаризації з недотриманням вимог п.5 розділу Положення та розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291;

п.1 ч.2 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо направлення претензій, які не відповідають вимогам, встановленим ст.6 ГПК України».

На підставі вказаних висновків ГТУЮ у Рівненській області винесено припис про недопущення повторних порушень №7 від 16.05.2016 року (а.с.21).

Не погоджуючись з правомірністю цього припису, арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 цього Закону арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Права та обов'язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) визначені статтею 98 цього Закону.

Статтею 106 цього Закону передбачено основні засади контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Згідно цієї норми контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється у формі планових та позапланових перевірок.

Згідно частин 2, 4 цієї норми позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

У разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі здійснюють перевірки згідно Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за № 1113/23645 (далі - Порядок).

Цим Порядком встановлено, зокрема, процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.6.9 Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Пунктом 6.9.1 Порядку передбачено, що орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Так, згідно з п. 6.11 Порядку арбітражний керуючий зобов'язаний до закінчення строку, зазначеного в розпорядженні, усунути виявлені порушення та надати інформацію про це разом з відповідними документами до органу контролю, який виніс розпорядження.

У разі якщо подані документи підтверджують виконання розпорядження, орган контролю складає висновок про виконання розпорядження, який долучається до акта перевірки.

У разі якщо подані документи не підтверджують виконання розпорядження або арбітражний керуючий не подав до органу контролю документи, що підтверджують виконання розпорядження, орган контролю для перевірки виконання розпорядження призначає позапланову перевірку.

Відповідно до п.6.12. Порядку у приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов'язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень. У разі якщо арбітражним керуючим протягом року не вчинено аналогічних вказаним у приписі порушень, припис вважається виконаним.

Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах, що має місце лише у тому випадку, коли сталися зміни стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку в публічно-правових відносинах, чого немає у спірних правовідносинах.

Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що сам по собі оспорюваний припис про недопущення повторних порушень не порушує права та охоронюваний законом інтерес позивача, оскільки такий припис містить лише інформацію про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов'язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень.

Водночас, позивач не навів фактів порушення приписом №7 від 16.05.2016 року його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які б підтверджувалися відповідними доказами.

За таких обставин, оскільки задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача, у суду відсутні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, позовні вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_3 необґрунтовані, безпідставні та не підлягають до задоволення.

Правових підстав для застосування ст.94 КАС України у суду немає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - Арбітражному керуючому ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.