Справа № 2-а-222/12
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-222/12 Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.09.2016 року у справі за його позовом до міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євтсафійовича, першого заступника міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Горшунова Григорія Івановича, виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області, прокурора м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Сімашкевича Михайла Євтсафійовича, першого заступника міського голови м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області Горшунова Григорія Івановича, виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області, прокурора м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.09.2016 року забезпечено докази шляхом витребування з УПФУ Києво-Святошинського району Київської області довідки про доходи ОСОБА_2 за період з 26.12.2011 року по час постановлення ухвали.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в забезпеченні доказів відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції процесуальних норм при винесенні рішення, на його необ'єктивність та незаконність.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, з наступних підстав.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 73. КАС України, особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

За ст. 74 КАС України суд забезпечує докази …, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити (ч. 1 ст. 75 УАС України).

З наведеного можна зробити висновок, що метою забезпечення доказів є, перш за все, захист прав позивача від можливого знищення доказів, що витребовуються. Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, повинен був навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки знищення доказів, заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до подачі адміністративного позову, чи захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження. Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є наявність підстав вважати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Колегія суддів приходить до висновку, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про витребування доказу те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з'ясування обставин у справі.

Одночасно апеляційна інстанція зауважує, що КАС України не наділяє суд правом забезпечувати докази з власної ініціативи, хоча це не перешкоджає збиранню доказів за ініціативою суду на підставі інших положень КАСУ (ч. 4 і 5 ст. 11, ч. 4 ст. 65, ч. 5 ст. 71, п.п. 1 і 3 ч. 2 ст. 110).

У оскаржуваній ухвалі не зазначено обставин, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Таким чином, оскаржуване судове рішення фактично є ухвалою про витребування доказів, проте, оскільки ухвала Києво-Святошинського районного суду м. Києва містить посилання на ст. 73 КАС України (забезпечення доказів) та ст. 74 КАС України (способи забезпечення доказів), то в даному випадку судом першої інстанції вирішено питання саме забезпечення доказів. При цьому, відсутнє належне клопотання учасника судового розгляду з зазначенням обставин, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Більш того, з матеріалів справи, зокрема, журналу судового засідання від 08.09.2016 року слідує, що судом було вирішено клопотання щодо витребування з УПФУ Києво-Святошинського району необхідних документів, про що постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати).

Отже, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави дублювати зазначене рішення шляхом постановлення окремого процесуального документу, що повинно відбуватися у такому разі з видаленням головуючого судді до нарадчої кімнати.

Відповідно до положень ст.ст. 199, 205 КАС України за наслідками апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.09.2016 року та постановлення нової ухвали про відмову у забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 41, 73-75, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.09.2016 року - скасувати та постановити нову, якою у забезпеченні доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Аліменко В.О.

Карпушова О.В.