Справа № 750/9317/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9317/16-а
Провадження № 2-а/750/899/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати йому компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 12 серпня 2016 року;

- зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 12 серпня 2016 року;

Ухвалою судді від 06.10.2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради надало письмові заперечення проти позову, в яких зазначило, що до 10 грудня 2015 року позивач перебував на обліку в управлінні, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, даний статус підтверджувався посвідченням серії А №517866 від 12.02.2009 року. 11 грудня 2016 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при Міністерстві соціальної політики України (далі Комісія) було визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Наслідком даного рішення стало припинення дії посвідчення та його подальше вилучення з повідомленням місцевих органів влади та місцевого самоврядування. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року у справі №825/627/16 було скасовано рішення Комісії від 10.12.2015 року №93 щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 ОСОБА_1 10 серпня 2016 року позивачу було видано нове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, і з цього часу, а саме з 12.08.2016 року йому призначено виплату компенсації.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Міністерства соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відображеному в протоколі засідання від 10.12.2015 № 93, визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Також зазначено, що не підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

На підставі вказаного рішення Комісії відповідачем було припинено з 11.12.2015 року виплату позивачу компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 10.12.2015, оформлене протоколом № 93, про визнання безпідставним видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

10 серпня 2016 року позивачу було видано нове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що компенсація вартості продуктів харчування була призначена позивачу з дня подачі заяви, а саме з 12.08.2016 року, як це передбачено абз.4 п.3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чернобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року.

Проте, суд вважає безпідставною відмову відповідача у задоволенні заяви позивача щодо нарахування та виплати йому компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 11 серпня 2016 року включно.

Суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип "належного урядування", який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy[GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-І; "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-ХІІ; "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п.73).

З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, n.58, ECHR 2002-VIII).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "ОСОБА_5 проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією абоо законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

За таких обставин, оскільки позивачу було припинено виплату компенсації не з його вини, а у звязку з прийняттям протиправного рішення іншим державним органом - Міністерством соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке було скасовано, а тому дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивача щодо нарахування та виплати йому компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії у період, коли його безпідставно було позбавлено такого права, є протиправними.

Суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 11 серпня 2016 року включно, а не по 12 серпня 2016 року, як просить позивач, адже з 12 серпня 2016 року йому вказана компенсація вже виплачувалася.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 11 серпня 2016 року включно.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості продуктів харчування відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії за період з 11 грудня 2015 року по 11 серпня 2016 року включно.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя