Справа № 760/9825/16-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/9825/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Л.В. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А
20 жовтня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Коротких А.Ю.,
суддів: Ганечко О.М.,
Літвіної Н.М.,
при секретарі: Козуб А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Івано-Франківський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з даними довідки військового комісара Івано-Франківського міського військового комісаріату Міністерства оборони України від 30 жовтня 2015 року № 5/6264 позивач проходив військову службу як військовослужбовець у складі діючої армії у період бойових дій.
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 228 від 10 лютого 2011 року встановлено, що поранення, ЧМТ, контузія, травми хребта, захворювання позивача пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 13).
01 грудня 2011 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби перебуваючи в країнах, де велися бойові дії. Цей факт встановлений на підставі копії виписки із акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 893588 від 21 лютого 2012 року (а.с. 11).
01 травня 2015 року позивачу під час повторного огляду було встановлено ІІ групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено поранення, ЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Цей факт встановлений на підставі копії виписки із акта огляду МСЕК серії АВ № 0455661 від 13 травня 2015 року (а.с. 10).
06 листопада 2015 року позивач подав до Івано-Франківського обласного військового комісаріату заяву разом з пакетом документів, у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу (а.с. 9).
Згідно з листом начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/3927 від 17 грудня 2015 року позивачу повідомили, що він не має права на отримання одноразової грошової допомоги як на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28 травня 2008 року, так і на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, оскільки звільнений зі строкової військової служби в 1983 році та інвалідність первинно отримав у 2011 році.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05 вересня 2011 року датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.
Таким чином, доводи відповідача, що дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності, є безпідставними, оскільки відповідно до норм чинного законодавства день встановлення інвалідності не залежить від дати підвищення групи інвалідності, яка пов`язана з оглядом МСЕК.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі виписки з акта огляду МСЕК серії АВ № 0455661 від 13 травня 2015 року позивачу з 01 травня 2015 року під час повторного огляду було встановлено ІІ групу інвалідності.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з моменту настання інвалідності, тобто з 01 травня 2015 року.
Документи позивача на розгляд комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги МОУ до відповідача надходили, та він за результатами їх розгляду прийняв відповідне рішення, про яке повідомив позивача через Івано-Франківський обласний військовий комісаріат.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон України № 2011-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 228 від 10 лютого 2011 року вбачається, що поранення, ЧМТ, контузія, травми хребта позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
З 01 травня 2015 року Київський міський центр медико-соціальної експертизи встановив позивачу ІІ групу інвалідності та зазначив, що вона настала внаслідок поранення, ЧМТ, контузії, травма хребта, наслідки і захворювання яких пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Згідно з положенням пп. «б» п. 1 ст. 162 Закону України № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Пункт 9 статті 163 Закону України № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що ІІ група інвалідності позивачу була встановлена 01 травня 2015 року, то механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.
Абзац 2 підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Отже, з 01 травня 2015 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії закріплене у статті 16 Закону України № 2011-XII та у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.
Судді: Ганечко О.М.
Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.