Справа № 806/1592/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Житомир справа № 806/1592/16

категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шуляк Л.А., суддів: Капинос О.В., Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Грабський А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Житомирської міської ради до Кабінету Міністрів України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство фінансів України про визнання протиправною бездіяльність, стягнення 92000,00 грн.,

встановив:

Житомирська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України який, всупереч вимогам статей 21-22, пункту 6 статті 116, статті 117 Конституції України, п.1,2 ч.1 ст.20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", п.5,6 ст.102, ст. 103-2, ст. 103-4 Бюджетного кодексу України не вжив (не прийняв) жодних заходів, дій та/або/і рішень на розробку проекту закону про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в частині надання в повному обсязі від потреби субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію пільг за пільговий проїзд окремих категорій громадян;

- стягнути з Кабінету Міністрів України на користь Житомирської міської ради частину шкоди в розмірі 92000 грн., яка завдана внаслідок протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України, яким не було вжито (прийнято) жодних заходів, дій та/або/і рішень, спрямованих на забезпечення у повному обсязі виконання затвердженого Верховною ОСОБА_3 України Державного бюджету України на 2015 рік в частині надання у повному обсязі від потреби субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію пільг за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач, проявляючи протиправну бездіяльність, всупереч вимог чинного законодавства, не вжив заходів та не прийняв рішень по унеможливленню звуження прав пільгових категорій громадян на безкоштовний проїзд на автобусних маршрутах загального користування та проїзд на залізничному транспорті. Кабінет Міністрів України не забезпечив у повному обсязі виконання затвердженого Верховною ОСОБА_3 України Державного бюджету України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов, вказавши, що Кабінетом Міністрів України у повному обсязі виконано затверджений Верховною ОСОБА_3 України Державний бюджет України на 2015 рік, а тому відсутня протиправна бездіяльність відповідача. Крім того, зазначає, що питання розробки проектів закону про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечення виконання затвердженого Верховною ОСОБА_3 України Державного бюджету України віднесено до компетенції Мінфіну.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, згідно поданих заперечень на позовну заяву у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що Кабінетом Міністрів України у повному обсязі виконано затверджений Верховною ОСОБА_3 України Державний бюджет України на 2015 рік, зокрема із передбачених 51,8 млн. грн. перераховано місцевим бюджетам Житомирської області 53,4 млн. грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.29 Закону України "Про автомобільні перевезення", органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобовязані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.37 Закону України "Про автомобільні перевезення", пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому зазначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Частиною 5 статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно з інформацією Житомирської міської ради щодо компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у 2015 році, сума недоотриманої компенсації місцевого бюджету з державного бюджету становить 2528657,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлялися звернення до голови Житомирської обласної державної адміністрації від 10.11.2015, Міністру соціальної політики України від 10.11.2015, Прем'єр-міністру України від 08.12.2015 щодо збільшення видатків державної субвенції, проте збільшення видатків державної субвенції, згідно пояснень представника позивача, не відбулося.

На думку Житомирської міської ради, Кабінет Міністрів України, проявляючи бездіяльність, не вживав заходів та не прийняв рішень по унеможливленню звуження прав пільгових категорій громадян на безкоштовний проїзд, внаслідок чого міська рада не отримала кошти з державного бюджету у вигляді субвенцій, у зв'язку з чим всі видатки на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян лягли виключно на міський бюджет.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.

Відповідно до пп."б" п.4 ст.89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, серед іншого, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам здійснюються компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Кабінет Міністрів України може здійснювати перерозподіл обсягів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту між їх видами та між місцевими бюджетами, виходячи з фактично нарахованих обсягів відповідних пільг, субсидій і допомоги населенню в межах загального обсягу таких субвенцій (ст.102 БК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок).

Цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в тому числі щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі (п.2 Порядку).

Законом України "Про Державний бюджет на 2015 рік" у додатку №7 Міжбюджетні трансферти (інші дотації та субвенції) з Державного бюджету України місцевим бюджетам на 2015 рік передбачено, що обласному бюджету Житомирської області має виділятись на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян 51783,1 грн.

Згідно із інформацією Міністерства фінансів України станом на 01.01.2016 місцевим бюджетам Житомирської області була перерахована субвенція у сумі 53,4 млн. грн., в тому числі 51,8 млн. грн., які було передбачено Законом України "Про Державний бюджет на 2015 рік". Крім того, розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №1191-р місцевим бюджетам Житомирської області збільшено обсяг планових призначень вказаної субвенції на 2,3 млн. грн. Зазначене підтверджується також інформацією про виконання показників міжбюджетних трансфертів (інші дотації та субвенції) з Державного бюджету України місцевим бюджетам за 2015 рік.

З наведеного вбачається, що Кабінетом Міністрів України не тільки було виконано Державний бюджет на 2015 рік в частині надання субвенції місцевим бюджетам Житомирської області на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, а й додатково збільшено обсяг вказаної субвенції. Отже, з боку відповідача відсутня протиправна бездіяльність.

Крім того суд звертає увагу, що згідно із п.3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя (п.4 Порядку).

У разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (п.6 Порядку).

Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати (п.7 Порядку).

Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій на підставі реєстрів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, узагальнюють дані про нараховані та фактично здійснені видатки щодо пільг та подають їх Мінфіну (п.9 Порядку).

Мінфін вносить у разі необхідності Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо перерозподілу обсягів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання державних програм соціального захисту між їх видами та між бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя виходячи з фактично нарахованих обсягів відповідних пільг, субсидій і допомоги населенню в межах загального обсягу таких субвенцій (п.10 Порядку).

Проаналізувавши наведені норми, суд приходить до висновку, що вказаним Порядком передбачено чіткий механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в тому числі у разі необхідності перерозподілу обсягів субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання державних програм соціального захисту між їх видами та між бюджетами, зокрема це питання ініціюється Мінфіном.

Також суд враховує, що порядок внесення змін до закону про Державний бюджет України визначено главою 9 Бюджетного кодексу України. А саме, ч.3 ст.52 БКУ передбачено, що проект закону про внесення змін до закону про Державний бюджет України може розглядатися у ОСОБА_3 України лише у разі наявності експертного висновку Міністерства фінансів України (крім поданих Кабінетом Міністрів України проектів законів, розробником яких є Міністерство фінансів України).

Відповідно до ч.2 ст.44 БК України Міністерство фінансів України протягом бюджетного періоду забезпечує відповідність розпису Державного бюджету України встановленим бюджетним призначенням, а також відповідність розподілу бюджетних асигнувань головним розпорядникам бюджетних коштів за загальним фондом державного бюджету за визначеними цим розписом періодами року відповідному прогнозу надходжень загального фонду державного бюджету протягом бюджетного періоду.

Отже, питання розробки проектів закону про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечення виконання затвердженого Верховною ОСОБА_3 України Державного бюджету України віднесено до компетенції Міністерства фінансів України.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України протиправною в частині надання в повному обсязі від потреби субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію пільг за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення з Кабінету Міністрів України на користь Житомирської міської ради шкоди в розмірі 92 000 грн. є похідною від позовної вимоги про визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України протиправною, вона також не підлягає задоволенню за безпідставністю.

Керуючись статтями 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Л.А.Шуляк

Суддя О.В. Капинос

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 24 жовтня 2016 р.