Справа № 613/1029/16-а
Суддя: Шалімов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1029/16-а Провадження №-2-а/613/47/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., при секретарі Макушинській О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Шаріської селищної ради, про зобов»язання вчинити певні дії, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні доступу до публічної інформації, зазначеної у його запитах до Шарівської селищної ради від 15.07.2016 року та 26.07.2016 року, зобов»язати відповідача надати повну, достовірну та завірену належним чином інформацію, зазначену у запитах, а саме: копії рішення селищної ради про виділення земельного наділу гр.. ОСОБА_2, що проживає в с. Першотравневому та копії документів щодо виділення земель для ведення підсобного господарства Шарівською селищною радою в межах населеного пункту, копію рішення про виділення земельних ділянок в приватну власність з колишніх колективних городів в межах населених пунктів, стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що ним 15.07.2016 було подано запит на інформацію до Шарівської селищної ради про надання копії рішення селищної ради про виділення земельного наділу гр. ОСОБА_2, що проживає в с. Першотравневому та копії документів щодо виділення земель для ведення підсобного господарства Шарівської селищною радою в межах населеного пункту. 21.07.2016 року за підписом в.о. селищного голови Мороз С.П. надійшла відповідь про те, що Шарівська селищна рада інформацією щодо надання земельної ділянки гр. ОСОБА_2 не володіє. Це не відповідає дійсності, оскільки інформація про виділення гр. ОСОБА_2 земельної ділянки була проголошена прилюдно головою селищної ради на сесії селищної ради. Крім того було відмовлено у наданні доступу до інформації про виділення земель підсобного господарства Шарівської селищною радою начебто у зв'язку з тим, що ця інформація містить виключно персональні дані. Враховуючи на те, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежений доступ до інформації про розпорядження державним або комунальним майном, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали це майно, вважав, що відповідачем порушено його право на отримання повної інформації на запит. 26.07.2016 позивачем подано ще один запит про надання доступу до публічної інформації до Шарівської селищної ради про надання копії рішення селищної ради про виділення земельних ділянок в приватну власність з колишніх колективних городів в межах населених пунктів. 29.07.2016 року йому за підписом в.о. селищного голови Мороз С.П. надійшла відповідь про те, що заявником не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та відмовлено в наданні доступу до публічної інформації. Позивач вважає, що у його запиті містився загальний опис інформації, яку він запитував, тому обґрунтування відмови є надуманим, дії відповідача незаконними, та такими, що порушують Закон України «Про доступ до публічної інформації», що змусило його звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що в його інформаційному запиті зазначено надати інформацію відносно ОСОБА_2, але це помилково зазначені ініціали, його цікавить дійсно інформація відносно ОСОБА_2, що проживає в с. Першотравневе, тим більше, що представник не заперечує, що є рішення селищної ради відносно ОСОБА_4, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги позивача та викладені в позові обставини підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_1 звертався до селищної ради з інформаційними запитами , як депутат цієї ради, і як депутата його не можна обмежити в наданні запитуваної інформації.

Представник відповідача, Шарівський селищний голова, Бабак А.О., проти позову заперечив. Пояснив, що ОСОБА_1 не звертавсь до селищної ради для того , щоб ознайомитись з будь яким рішенням, хоча як депутат він не обмежений у праві знайомитись з усіма рішеннями. Крім того, зазначив, що селищною радою не приймались рішення щодо виділення ОСОБА_2 земельної ділянки, є рішення у 2013 році відносно ОСОБА_4 Рішення які запитуються позивачем селищною радою не виносились, тому вони не мають можливості йому їх надати.

Представник відповідача Звездіна Т.О. в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі та просила відмовити у його задоволенні. Зазаначила, що позивач , як депутат селищної ради може знайомитись з усіма рішеннями прийнятими селищною радою, але останній до ради не з»являється. На його інформаційні запити йому було надано достовірну та повну інформацію про те, що рішення щодо виділу земельної ділянки ОСОБА_4 не виносились, тому що не зрозуміло відносно кого йде мова, осіб з такими прізвищами у с. Петроштравневе декілька, отже селищна рада не володіє будь - якою інформацією. Відносно другого інформаційного запиту, то до рішення про виділ земельних ділянок додатком йдуть перелік документів, зокрема копії паспортів та ідентифікаційних номерів осіб, тобто документи, що містять конфіденційну інформацію. Як депутат селищної ради він може знайомитись з рішеннями, але з персональними даними він може знайомитись лише з дозволу власника. Позивачем не було конкретизовано , яку саме інформацію йому надати. Крім того у повноваження селищної ради не входить виділяти земельні ділянки в приватну власність з колишніх колективних городів, тому рішення такого змісту також селищною радою не виносилось. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв»язку, приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.07.2016 року ОСОБА_1 звернувсь до Шарівської селищної ради із запитом на інформацію в якому просив надати йому належним чином завірену інформацію: копію рішення селищної ради про виділення земельного наділу ( вказати розмір ділянки) ОСОБА_2, що проживає в с. Першотравневому, копії документів щодо виділення земель для ведення підсобного господарства для проведення аудиту неявних земель запасу та їх використання. 25.07.2016 року він звернувсь із запитом на інформацію , в якому просив надати належним чином завірену інформацію: копію рішення про виділення земельних ділянок в приватну власність з колишніх колективних городів в межах населених пунктів.

Згідно відповіді на запит про інформацію № 02-32/10 від 21.07.2016 року, надати копію рішення селищної ради про виділення земельного наділу (вказати розмір ділянки) ОСОБА_2, що проживає в с. Першотравневому не є можливим, оскільки Шарівська селищна рада, такою інформацією не володіє. Крім того, відповідно до чинного земельного законодавства в Україні громадяни, які бажають отримати земельну ділянку, подають до органу місцевого самоврядування пакет документів, до складу якого входять: заява установленої форми на ім'я селищного голови; копія документа, що посвідчує особу. Згідно запиту інформація, яку заявник хочете отримати, містить виключно персональні дані (паспортні дані, адресу фактичного проживання та прописки, а також інші дані, що відносяться до конкретної фізичної особи), а, "відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних), ст. 10 Закону України «Про звернення громадян», селищна рада не має права поширювати персональні дані і відомості про фізичних осіб без згоди самого суб'єкта персональних даних. На підставі норм ст.19 Конституції України. ч.1ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" заявнику відмовлено в наданні доступу до запитуваної інформації за двома критеріями: як такої, що Шарівська селищна рада, до якої звернувсь заявник за наданням доступу до вищезазначеної публічної інформації, такою інформацією не володіє; та як такої що належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно відповіді на запитувану інформацію № 02-32/12 від 29.07.2016 року, Шарівська селищна знову відмовила у наданні даступу до публічної інформації мотивуючи тим, що у запиті не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 Законом України "Про доступ до публічної інформації", згідно якої запит на інформацію має містити: загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст.13 Закону України « Про статус депутатів місцевих рад» , депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Позивач ОСОБА_1 є депутатом Шарівської селищної ради, і саме як депутат він звернувсь із запитом від 25.07.2016 року. Також, відповіді на запити від 21.07.2016 року та від 29.07.2016 року йому надавались , як депутату селищної ради.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначений статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відтак, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що запитувана позивачем інформація є публічною, а доступ до неї регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Шарівською селищною радою відмовлено у наданні інформації оскільки у першому випадку запитувана інформація є такою, що Шарівська селищна рада, не володіє, та як такою що належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. У другому випадку у зв»язку з тим, що заявником не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 Законом України «Про доступ до публічної інформації». Суд не погоджується з вказаним, так як Закон України «Про доступ до публічної інформації» містить чіткі гарантії захисту прав заявника при розгляді розпорядником публічної інформації запиту на отримання публічної інформації та унеможливлює зловживання розпорядником публічної інформації своїм правом на обмеження у доступі до такої інформації.

Так, згідно із ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобовязаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, повязані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною пятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, ч.2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1)Виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2)Розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3)Шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

З огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Таких підстав у листі № 02-32/10 від від 21.07.2016 року та листі № 02-32/12 від 29.07.2016 року Шарівської селищної ради не наведено, тобто відповідачем як розпорядником публічної інформації не дотримано приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, ч.7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» наголошується на тому, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У такому випадку копія документа повинна надаватися у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Таким чином, Законодавцем чітко й однозначно передбачено, що розпорядник публічної інформації не може відмовити заявнику у наданні запитуваного документу або його копії. Натомість, розпорядник публічної інформації в праві регулювати обсяги інформації, що міститься у таких документах та надається на запити заявників, шляхом ретушування або у інший спосіб з обовязковим дотриманням умов та посиланням на підстави обмеження доступу до публічної інформації, які передбачені ч.2 ст. 6 та ст..22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім того, до обов'язків розпорядників інформації, зокрема, віднесено обов'язок надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації (п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість оскаржуваних дій щодо відмови у задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації зазначеної у запитах від 13.07.2016 року та 25.07.2016 року .

Тобто, в даному випадку відповідач не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його оскаржувані дії є протиправними. Натомість позивач, на виконання вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, що дає суду підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом, тому позовні вимоги в частині відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу в розмірі 9 860 грн. підлягають задоволенню, оскільки дана сума підтверджується наданими суду розрахунками в повному обсязі .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 90, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні доступу до публічної інформації, зазначеної у запитах до Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 15 липня 2016 року та від 26 липня 2016 року.

Зобов'язати Шарівську селищну раду Богодухівського району Харківської області надати ОСОБА_1 достовірну інформацію, зазначену у його запитах, а саме:

- копії рішення селищної ради про виділення земельного наділу гр. ОСОБА_2, що проживає в с.Першотравневому та копії документів щодо виділення земель для ведення підсобного господарства Шарівською селищною радою в межах населеного пункту;

- копію рішення про виділення земельних ділянок в приватну власність з колишніх колективних городів в межах населених пунктів.

Стягнути з Шарівської селищної ради Богодухівського району Харківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 10 411 грн. 20 коп. (десять тисяч чотириста одинадцять гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги, з направленням її копії до апеляційної інстанції.

Суддя