Справа № 818/1036/16
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р. Справа №818/1036/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Дмитрієва М.С.,

- Салига Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1036/16 за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №41075/12-03 від 06.09.2016 та зобов'язання здійснити розрахунок суми податку до об'єкту оподаткування за відсотковими ставками податку для житлових будинків садибного типу, які затверджені рішенням СМР №3931-МР від 13.01.2015.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач безпідставно, ігноруючи відомості, які містяться у правовстановлюючих документах на нерухомість, відніс житловий будинок садибного типу до категорії житлових будинків квартирного типу різної поверховості та застосував при розрахунку податку ставку 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2015 як до житлової, так і до нежитлової площі будинку замість застосування до об'єкту оподаткування відсоткової ставки податку для житлових будинків садибного типу, що передбачено рішенням СМР № 3931- МР від 13.01.2015.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.62) та зазначили, що оскільки в інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо будинку АДРЕСА_1 в графах «тип майна» та «технічний опис майна» зазначено «житловий будинок» і не зазначено, що це житловий будинок садибного типу, а також в договорі про поділ майна подружжя від 01.11.2011 зазначено «житловий будинок» без слова «садибного типу», в договорі купівлі-продажу частки житлового будинку від 27.06.2015, а також в свідоцтві №18000437 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, в дозволі на виконання будівельних робіт №627/2009 від 10.07.2009 зазначено назву об'єкта «житловий будинок» а не житловий будинок садибного типу - у відповідача відсутні підстави розцінювати об'єкт оподаткування як житловий будинок садибного типу та нараховувати позивачу податок на нерухоме майно за ставками, встановленими для житлових будинків садибного типу.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 в період з 01.11.2011 по 27.06.2015 була власником 1/4 частки садибного (індивідуального) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. З 27.06.2015 по теперішній час позивач є власником 1/6 частки цього будинку. Вказана частка зазначеного будинку належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, що підтверджується договором поділу майна подружжя від 01.11.2011 та договором купівлі-продажу від 27.06.2015 (а.с.14-18).

ДПІ у м. Сумах було прийнято податкове повідомлення-рішення №41075/12-03 від 06.09.2016, яким ОСОБА_4 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз. особами, які є власниками житлової нерухомості за 2015 рік в розмірі 2214,96 грн. (а.с.56).

Обраховуючи ставку податку на нерухоме майно за 2015 рік у розмірі 1,5% на відповідну частку садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, ДПІ у м. Сумах керувалося тим, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та правовстановлюючих документів (документів на право власності) слово «садибного типу» в інформації про об'єкт нерухомого майна відсутнє.

Суд не погоджується з вказаним висновком відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з правовстановлюючих документів на право власності на частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме договору про поділ майна подружжя від 01.11.2011, договору дарування частини житлового будинку від 01.11.2011, договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 27.06.2015 - на земельній ділянці розташований житловий будинок «А-1» - цегляний, житловою площею 694, 3 кв.м., загальною площею 1387,7 кв.м., тобто зазначений житловий будинок відноситься до об'єктів житлової нерухомості, а саме до житлового будинку садибного типу, якій складається з житлових приміщень та допоміжних приміщень (а.с.14-18).

Під час будівництва та прийняття в експлуатацію будинок згідно проекту, площі будівлі та поверховості віднесено до категорії житлового будинку садибного типу, що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт № 627/2009 від 10.07.2009 (а.с.19) та свідоцтвом № 18000437 від 21.12.2009 про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (а.с.20).

Також належність будинку до категорії житлового будинку садибного типу визначена та підтверджується Технічним паспортом, який виготовлений КП «Сумським міським бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.21-33).

Відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №91 від 24.06.2011, індивідуальний (садибний) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, поверховість якої не повинна перевищувати чотирьох поверхів, призначена для постійного у ній проживання та яка складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Згідно до п. 2.1.1.1. Положення про встановлення податку на нерухоме майно, затвердженого рішенням Сумської міської ради № 3931 від 13.01.2015 будівлі, віднесені до житлового фонду поділяються на такі типи:

а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Будинок позивача розташований на окремій земельної ділянці, яка була надана Сумською міською радою згідно цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, що підтверджується наявним державним актом серія ЯЛ №420366 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Отже, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - є житловим будинком садибного типу.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3.2. ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності

Згідно з п. 5.1. ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Сумської міської ради № 3931-МР від 13.01.2015 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об'єктів житлової нерухомості в м. Суми з 01.01.2015 (а.с.69-76).

В додатку 2 до вказаного Рішення зазначені ставки податку на нерухоме майно, а саме:

- Для житлових будинків садибного типу, який складається з:

Житлових приміщень - 1,2 %

Допоміжних (нежитлових) приміщень - 0,02%

- Для житлових будинків квартирного типу різної поверховості - 1,5%

- Інші об'єкти житлової нерухомості, віднесені до житлового фонду - 0,2%

Отже, нарахування податку за належну ОСОБА_4 частку у індивідуальному (садибному) житлову будинку за адресою: АДРЕСА_1 повинно бути здійснено по ставці 1,2% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 для житлової площі та 0,02% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 для нежитлових (підсобних) приміщень.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №41075/12-03 від 06.09.2016 в частині донарахування податкового зобов'язання в сумі 844,30 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, задоволення позовних вимог у вказаній вище частині є достатнім для поновлення порушених прав позивача, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити розрахунок суми податку до об'єкту оподаткування за відсотковими ставками податку для житлових будинків садибного типу, які затверджені рішенням СМР №3931-МР від 13.01.2015 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_4 необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеним позовним вимогам в сумі 209,46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах №41075/12-03 від 06.09.2016 в частині донарахування податкового зобов'язання в сумі 844,30 грн.

Відшкодувати ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 209,46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах ().

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 17.10.2016 року.