Справа № 2а-1369/10/1370
Суддя: Дем’яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2011 р. № 2а-1369/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд

в складі : головуючого судді Демяновського Г.С.,

при секретарі Бугарі Д.Р.

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго»до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго»звернулось до суду з позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові , де просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції №/0/15431 від 14.09.2009р., яким позивачу визначено зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в загальній сумі 75374,28 грн.,покликаючись на те,що оскаржуване податкове повідомлення рішення,винесене на підставі акту виїздної планової перевірки від 04.09.2009 року з питань дотримання вимог податкового,валютного та іншого законодавства в період з 01.10.2007 по 31.03.2009 року. Позивач вважає висновки перевірки протиправними ,і тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав повністю.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав з підстав,викладениї у запереченн.

Вислухавши пояснення сторін,перевіривши інші докази,зібрані в справі,суд приходить до наступних висновків.

Львівське міське комунальне підприємство „Львівтеплоенерго зареєстровано в статусі юридичної особи 03.03.1999 року.

ДПІ у м.Львові проведено планову виїздну перевірку Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго з питань дотримання вимог податкового,валютного та іншого законодавства за період 0 01.10.2007 року по 31.03.2009 року і за результатами перевірки складено акт № 326/23-2/05506460 від 04.09.2009 року ,яким встановлено порушення ЛМКП „Львівтеплоенерго вимог п1.1,п.1.3,п.1.15 ст.1,п.3.4. ст.3,п.п.4.2.1.,пп.„гпп.4.2.9.,пп.4.2.15п.4.2.,пп.4.3.14,пп.4.3.25.п.4.3.ст.4,пп.7.1.ст.7,пп.8.1.1.,пп.8.1.2.,п.8.1.ст.8,пп.9.10.1,пп.9.10.2.,п.9.10.3., п.9.10 ст.9 ,п.17.2. ст.17,пп.а,б п.19.2 ст.19,пп.20.3.2. п.20.3 ст.20 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб від 22 травня 2003 року № 889-1У /зі змінами та доповненнями/,і донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2007-2009 рр. в сумі 24860,54 грн.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції №/0/15431 від 14.09.2009р., яким визначено позивачу суму податкового зобовязання в розмірі 75374,28 грн., в т.ч.: за основним платежем 24860,54 грн.,за штрафними санкціями-50513,74 грн.

Своє рішення відповідач мотивує наступним:

-під час перевірки встановлено факти перерахування грошових коштів ЛМКП „Львівтеплоенерго у 2007 році на рахунок СПД ФО ОСОБА_1 в сумі 4619,29 грн.за надання послуг по постачанню електроенергїї.Однак з свідоцтва єдиного податку ОСОБА_1вбачається,що ОСОБА_1не мала підстав надавати такі послуги,оскільки її вид діяльності-здавання в оренду власного нерухомого майна.Тому перевіркою донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 692,89 грн.

-при перевірці встановлено,що відповідно до п.21.9. розділу У1 Колективного договору на 2006/07 рр. ЛМКП „Львівтеплоенерго-працівників ,зайнятих на роботах з важкими та шкідливими умовами праці,безкоштовно забезпечувати молоком або рівноцінними йому харчовими продуктами.Однак підприємство не забезпечувало працівників молоком ,а виплачувало компенсацію у грошовій формі.Податок з доходів фізичних осіб підприємством не нараховувався та не сплачувався,з додаткових доходів працівників-виплати компенсацїї за молоко на суму 154900,76 грн. В результаті донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2008/09 рр. в сумі 23235,11 грн. /154900,76х15%/.

-також перевіркою встановлено,що ЛМКП „Львівтеплоенерго не нараховувався та не сплачувався податок з додаткових доходів працівників,при відшкодуванні витрат згідно авансових звітів без підтверджуючих розрахункових документів на суму 5284,39 грн.в результаті чого перевіркою донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2007-2009 рр. в сумі 932,54 грн. та штраф в сумі 792,66 грн.

Відповідач в позовній заяві зазначив наступне:

Стаття 7 Закону України від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" передбачає, що працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перевірки санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги й компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі статтями 161 та 162 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган розробляє за участю професійних спілок і реалізує комплексні заходи щодо охорони праці відповідно до Закону України "Про охорону праці". План заходів щодо охорони праці включається до колективного договору

У разі роз'їзного характеру роботи працівникові виплачується грошова компенсація на придбання лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів на умовах, передбачених колективним договором.

Всі працівники ,які отримували компенсацію за молоко,працювали на шкідливих робота,на обєктах розташованих на великиій відстані одне від другого і ,головного офісу ,внаслідок чого щоденно забезпечувати їх молоком в натуральній формі було практично неможливо.Тому їм виплачувалась компенсація.

Суд погоджується з позицією позивача по цьому питанню з наступних підстав:

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється Законом України від 22.05.2003 р. N 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон).

Статтею 4 Закону (пп. 4.2.9 "б" п. 4.2 ст. 4) установлено, що до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку з доходів фізичних осіб включається дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме: у вигляді вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених у підпункті 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до якого до валових витрат включаються витрати платника податку на забезпечення найманих працівників спеціальним одягом, взуттям, обмундируванням, що необхідні для виконання професійних обов'язків, а також продуктами спеціального харчування за переліком, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно з підпунктом 4.3.14 пункту 4.3 статті Закону вартість безоплатного харчування, мийних та знешкоджувальних засобів, а також робочого одягу, взуття, засобів індивідуального захисту, які надаються працедавцем платнику податку відповідно до Закону України "Про охорону праці", не включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку.

Стаття 7 Закону України від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" передбачає, що працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перевірки санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги й компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

У разі роз'їзного характеру роботи працівникові виплачується грошова компенсація на придбання лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів на умовах, передбачених колективним договором.

Згідно зі статтями 161 та 162 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган розробляє за участю професійних спілок і реалізує комплексні заходи щодо охорони праці відповідно до Закону України "Про охорону праці". План заходів щодо охорони праці включається до колективного договору.

Для проведення заходів з охорони праці виділяються у встановленому порядку кошти і необхідні матеріали. Витрачати ці кошти і матеріали на інші цілі забороняється. Порядок використання зазначених коштів і матеріалів визначається в колективних договорах.

Постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС "Про порядок безплатної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам та службовцям, зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці" підприємствам надане право самостійно вирішувати питання, пов'язані з безплатної видачею працівникам молока або інших рівноцінних харчових продуктів. Основою для прийняття відповідних рішень є Перелік хімічних речовин, при роботі з якими у профілактичних цілях рекомендується вживання молока або інших рівноцінних харчових продуктів.

У силу ст. 13 КЗпП перелік робіт і професій, які надають право на одержання молока або інших рівноцінних харчових продуктів, повинен затверджуватися як додаток до колективного договору.

Відповідно до п.п. 4.3.14. п.4.3 ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. № 889-IV, до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи (що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації): … зокрема, вартість безоплатного харчування, миючих та знешкоджуючих засобів, а також робочого одягу, взуття, засобів індивідуального захисту, які надаються працедавцем платнику податку відповідно до Закону України "Про охорону праці", та обмундирування, отриманих у тимчасове користування платником податку, який перебуває у відносинах трудового найму з працедавцем, що надає таке майно, за переліком та граничними строками їх використання відповідно до порядку, що встановлені Кабінетом Міністрів України. Якщо платник податку, який припиняє трудові відносини з працедавцем, не повертає йому такі робочий одяг, взуття, обмундирування, засоби індивідуального захисту, граничний строк використання яких не настав, то під час остаточного розрахунку первісна вартість такого майна включається до складу додаткових благ, наданих такому платнику податку.

Із цього випливає, що такою пільгою можуть скористатися тільки фізичні особи, які: мають право на отримання обов'язкового безплатного харчування (робота яких пов'язана зі шкідливими чи особливо шкідливими умовами праці); перебувають у трудових відносинах із підприємствами, що надають таке безплатне харчування; одержують харчування в межах установлених норм.

І лише у випадку надання працедавцем харчування найманим працівникам за умов, які не відповідають наведеним вище законодавчим нормам, вартість такого харчування включається до складу загального місячного оподатковуваного доходу працівника як додаткове благо і оподатковується за ставкою пункту 7.1 статті 7 Закону.

Крім того, згідно п. 3 Наказу Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 «Про затвердження Інструкції зі статистики заробітної плати" передбачено «Інші виплати, що не належать до фонду оплати праці», зокрема, згідно п.п.3.19. до них відноситься вартість виданого згідно з діючими нормами спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мийних та знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування або відшкодування витрат працівникам за придбання ними спецодягу та інших засобів індивідуального захисту в разі невидачі їх адміністрацією, а відтак видачу молока працівникам не можна вважати натуральною виплатою в рахунок оплати праці.

З колективного договору ЛМКП „Львівтеплоенерго „ , Переліків працівників,зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці вбачається,що саме ці працівники виконували роботи з шкідливими умовами праці і для них була встановлена безкоштовна видача спецхарчування.З нарядів-допусків,графіків профілактичного обслуговування,поточного ремонту та виявлення несправності електротехнічного обладнання,графіків ППР котельні,бойлерної,теплових мереж центрального опалення,графіків проведення ремонту обєктів ЛМКП „Львівтеплоенерго ,реєстраційного журналу проведення досліджень ,штатних розкладів,представлених позивачем вбачається,що працівники,яким належала видача спецхарчування,працювали на віддалених різних обєктах на територїї міста ,тому доставка молока не могла бути здійснена практично.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пільги і компенсації працівникам за важкі та шкідливі умови праці, що надаються роботодавцями в межах трудового законодавства є заходами, спрямованими на реалізацію конституційного права працівників на охорону їх життя і здоровя у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, тобто діями, передбаченими трудовим законондавством . Таким чином висновки ДПІ у цій частині є неправомірними і позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення в частині визначення нарахування та штрафних санкцій за нібито-то порушення при видачі спецхарчування слід задоволити.

Щодо ненарахування та несплати ЛМКП «Львівтеплоенерго»податку з додаткових доходів працівників при відшкодуванні витрат згідно авансових звітів,то суд вважає,що позовні вимоги правомірні з наступних підстав:

-позивачем представлено товарні чеки .які підтверджують витрату підзвітних грошей на придбання товарів,які безпосередньо стосуються їх роботи,а саме: Лаб»як М.Г. придбав канцтовари на суму 374,78 грн.,ОСОБА_2придбав проводи та ізострічку на суму 121,51 грн.,Лаб»як М.Г. придбав канцтовари на суму 84,60 грн.,,ОСОБА_3 придбав замок врізний та дверну ручку вартістю 99 грн.,ОСОБА_4 придбав в ТзОВ «Львівкнига»карти Львова на суму 180 грн.,що на думку суду необхідно при роз»іздному характері роботи працівників позивача,що вбачається з нарядів-допусків,графіків профілактичного обслуговування,поточного ремонту та виявлення несправності електротехнічного обладнання,графіків ППР котельні,бойлерної,теплових мереж центрального опалення,графіків проведення ремонту обєктів ЛМКП „Львівтеплоенерго ,реєстраційного журналу проведення досліджень ,штатних розкладів .

- довідкою ОСОБА_5 «Форум»№ 15/120 від 21 травня 2010 року та платіжними дорученнями підтверджено факт проведення наступних платіжних операцій:

1.перерахування ЛМКП «Львівтеплоенерго»ЛФ ТзОВ «Пілот»2017,60 грн.згідно рахунку №0000403 від 07.08.2008 року,

2.перерахування ЛМКП «Львівтеплоенерго»ЛФ ТзОВ «Пілот»1084,80 грн.згідно рахунку №0000420 від 14.08.2008 року, Таким чином працівники ОСОБА_6М,ОСОБА_7 оплатили авіаквитки ,тобто це витрати на відрядження.

-витрати ОСОБА_4С на авіаквитки у сумі 515,40 грн. підтверджуються розрахунковим документом Райффайзен ОСОБА_5 від 08.08.2008 р.з зазначенням отримувача платежу «Кий Авіа»,посадковим талоном,квитком на призвище ОСОБА_4,тобто це витрати на відрядження.

-витрати ОСОБА_8 в сумі 50 грн.підтверджуються квитками Львів-Славське,Славське-Львів вартістю по 25 грн. кожний із печатками перевізників.Заповнення вартості квитка законодавством допускається.Тобто це є витрати на відрядження ,підтверджені документально.

Таким чином суд вважає,що ДПІ неправомірно визначено суму стягнення 5284,39 грн.та штрафні санкцїї ніби-то за ненарахування та несплату податку з додаткових доходів працівників при відшкодуванні витрат згідно звітів без рідтверджуючих розрахункових документів податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо перерахування грошових коштів ЛМКП „Львівтеплоенерго у 2007 році на рахунок СПД ФО ОСОБА_1 в сумі 4619,29 грн.за надання послуг по постачанню електроенергїї,то суд вважає,що що нарахування основного боргу та штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням є правомірним,оскільки з свідоцтва єдиного податку ОСОБА_1вбачається,що ОСОБА_1не мала підстав надавати такі послуги,оскільки її вид діяльності-здавання в оренду власного нерухомого майна.Тому перевіркою вірно донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 692,89 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що обгрунтування представлені позивачем в судовому засіданні є правомірними, документально підтвердженими, і не спростовані відповідачем в частині скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Львові №/0/15431 від 14.09.2009р. в сумі 24167 грн. 65 коп. основного боргу та 49127 грн. 96 коп штрафних санкцій. В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково..

Скасувати частково податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Львові / спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові / №/0/15431 від 14.09.2009р. в частині нарахування основного боргу в сумі 24167 грн.65 коп. та штрафних санкцій в сумі 49127 грн. 96 коп.

В решті позову відмовити

. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Демяновський Г.С.