Справа № 823/1298/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року справа № 823/1298/16

м. Черкаси

16 год. 49 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі Баклаженко Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (лист №6366/6-16 від 28.07.2016) у відмові видачі ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області, з підстав відсутності належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки;

- зобовязати ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути повторно заяву ОСОБА_4, як учасника антитерористичної операції з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області вх. №11712/0/5/-16-СГ від 29.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області. ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом №6366/6-16 від 28.07.2016 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем не додано до клопотання погодження землекористувача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», а відсутність належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки площею 2,0000 га, на думку відповідача унеможливлює вирішення порушеного позивачем питання. Однак позивач зазначив, що вищезазначена земельна ділянка не перебуває у користуванні ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», оскільки рішенням господарського суду Черкаської області від 15.01.2016 по справі №925/237/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 19.05.2016 визнано недійсним договір оренди земельних ділянок від 14.09.2012, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», тому на думку позивача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Черкаській області протиправно відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що розглянувши заяву ОСОБА_4, як учасника антитерористичної операції з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області, відповідачем встановлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 15.01.2016 по справі №925/237/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 19.05.2016 визнано недійсним договір оренди земельних ділянок від 14.09.2012, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», однак речове право на земельну ділянку площею 35,5599 га зареєстроване за ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ» до 14.09.2055, яке не скасовано вказаним рішенням господарського суду Черкаської області від 15.01.2016 по справі №925/237/14, що на думку відповідача унеможливлює видачу ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області, з підстав відсутності належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки. Крім того, представник відповідача зазначив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.09.2016 №23-9911/14-16-СГ вже надано позивачу дозвіл на дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах іншого населеного пункту Талалаївської сільської ради Христинівського району. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору проти задоволення адміністративного позову заперечив, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач фактично знаходить у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ».

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть у участь у справі, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено, що ОСОБА_4 29.06.2016 подав до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області.

ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 28.07.2016 №6366/6-16 відмовило позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем не додано до клопотання погодження землекористувача, а відсутність належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки площею 2,0000 га унеможливлює вирішення порушеного позивачем питання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Окрім того, як слідує із положень частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що наведена у листі відповідача від 28.07.2016 №6366/6-16 (відсутність належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки), не передбачена.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка викладена у листі від 28.07.2016 №6366/6-16 - є протиправною, оскільки надана з підстави, яка не передбачена земельним законодавством України.

Посилання відповідача на те, що речове право на земельну ділянку площею 35,5599 га зареєстроване за ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ» до 14.09.2055, є чинним та не скасовано, що унеможливлює видачу ОСОБА_4 відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою не береться судом до уваги, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 по справі №925/237/14, яким залишено без змін рішення господарського суду Черкаської області від 15.01.2016 яким визнано недійсним договір оренди земельних ділянок від 14.09.2012, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією Черкаської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕКО-ТЕХНОЛОГІЯ», крім того, відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав, що наведена у листі відповідача від 28.07.2016 №6356/6-16 не передбачена Земельним кодексом України.

Необгрунтованим є твердження відповідача про те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.09.2016 №23-9911/14-16-СГ позивачу вже надано дозвіл на дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах іншого населеного пункту (Талалаївської сільської ради Христинівського району) за межами населеного понуру, оскільки згідно із висновком Верховного Суду України, викладеному в постанові від 10.12.2013, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому надання дозволу особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах іншого населеного пункту не є підставою для відмови у наданні іншого дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (лист №6366/6-16 від 28.07.2016) у відмові видачі ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області, з підстав відсутності належним чином оформленого погодження землекористувача на вилучення земельної ділянки.

Зобовязати ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4, як учасника антитерористичної операції з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Верхняцької сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області вх. №11712/0/5/-16-СГ від 29.06.2016.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2016 року.