Справа № 2а-1336/11
Суддя: Марчук В. Т.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1336/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2011. Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Марчук В. Т., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

Посилалась на те, що вона відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, у звязку з чим їй на підставі ст.6 вказаного Закону, починаючи з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, вказана допомога в такому розмірі відповідачем їй не виплачувалась.

Вважає, що дії відповідача по невиплаті їй щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є неправомірними та порушують її права, оскільки рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року положення, що призупиняли дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були визнані неконституційними і втратили чинність з дня ухвалення таких рішень.

Просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2010 роки та січень-липень 2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді від 25.07.2011 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці в частині заявлених позовних вимог про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни неправомірними та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період часу з 01.01.2006 року по 19.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком залишено без розгляду.

Оцінивши обставини, викладені позивачкою у своєму позові, та зазначені відповідачем обставини в письмових запереченнях на позов, вважаю, що є достатні підстави для прийняття в порядку скороченого провадження законного та обгрунтованого судового рішення.

Так, правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки встановлені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Встановлено, що станом на час закінчення Другої світової війни позивачці ОСОБА_1 було менше 18 років, що підтверджується копією її паспорта.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачка є особою, яка віднесена до категорії осіб, визнаних дітьми війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001 та здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку територіальні управління.

Згідно п.1.1 Розділу І Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 №11-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року за №208/14899, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до п.1.1 Розділу І Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсій приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладається на відповідне територіальне управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивачки ОСОБА_1, яким є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Положення ст.22 Конституції України передбачають заборону звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, відповідно до ст.19 Конституції України, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, виходячи з наведених вище обставин та норм законів, а також враховуючи те, що дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», будь-яким нормативно-правовим актом не зупинялась і залишається чинною, приходжу до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи зазначені вимоги закону, вважаю, що порушене право позивачки ОСОБА_1 слід захистити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 20.01.2011 року по 20.07.2011 року, із врахуванням виплачених сум та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 20.01.2011 року по 20.07.2011 року із врахуванням виплачених сум.

Керуючись ст.ст.8, 19, 22 ч.3 Конституції України, ст.ст.1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 183-2 185, 186, 256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 20.01.2011 року по 20.07.2011 року, із врахуванням виплачених сум

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 20.01.2011 року по 20.07.2011 року, із врахуванням виплачених сум.

На підставі ст.ст.183-2, 256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню.

Копію цієї постанови не пізніше наступного дня після її прийняття надіслати сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 В. Т.