Справа № 802/1539/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 жовтня 2016 р. Справа № 802/1539/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача у справі

за позовом: ОСОБА_3

до: Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування акту перевірки, припису, постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування акту перевірки, припису, постанови про накладення штрафу.

Разом з позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови №221 від 30.06.2016 року про адміністративне правопорушення винесеної головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4

Дане клопотання представник позивача в судовому засіданні підтримав. В обгрунтування зазначив, що ОСОБА_3 не було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2016, а також постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності №221 від 30.06.2016.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки, на її думку, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений та у встановлений законодавством строк мав можливість звернутись за захистом своїх прав. Однак останній пропустив строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у даній справі є зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення №221 від 30.06.2016 щодо ОСОБА_3

Відповідно до ст. 289 КУаП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об"єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка гарантує право на судовий захист, зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де ОСОБА_4 Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» правило встановлення обмежень доступу до суду в звязку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку до адміністративного суду суд зважає на таке.

Так, відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що акт перевірки №687-ПП від 16.06.2016 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та припис №179-27 від 16.06.2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил були направлені позивачу поштовим відправленням №68. Зазначене підтверджується як поясненнями представників, так і вказаними Актом та приписом. Згідно даних доказів убачається відмітка інспектора про відправлення таких із відділення поштового зв"язку. Натомість, протокол про адміністративне правопорушення, що датований 16.06.2016, не містить такого запису. Відтак, враховуючи, що представник відповідача не надала належних доказів щодо відправлення даного протоколу на адресу позивача, а також беручи до уваги пояснення представника позивача щодо неотримання його заявником, суд вважає, що протокол не був вручений вчасно ОСОБА_3

В свою чергу, постанова №221 від 30.06.2016 року про адміністративне правопорушення направлена відповідачем на адресу ОСОБА_3, що підтверджується поштовим відправленям №346 від 30.06.2016 року. Однак підтвердження про вручення її позивачу відсутнє. Згідно пояснень відповідача слідує, що поштове відправлення було повернуто на адресу Департаменту із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що клопотання представника позивача слід задовольнити, так як особа щодо якої складено протокол та постанова від №221 від 30.06.2016 року, не могла знати про порушення своїх прав, а відтак строк звернення до суду був пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 99, 167, 254, КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними щодо позовної вимоги в частині оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення №221 від 30.06.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна