Справа № 2а-4928/10/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2011 р. № 2а-4928/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.,

при секретарі судового засідання Денькович Л.І.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача - 1 ОСОБА_2 (довіреність від 11.01.2011 року № 30/21-329), ОСОБА_3 (довіреність від 04.01.2011 року № 30/21-38)

від відповідача -2 ОСОБА_4 (довіреність від 04.01.2011 року № 15-21/40)

треті особи не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

ПП "ОРКАН"
до Львівська митниця
про про визнання рішення нечинним ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ОРКАН» звернулося до суду з адміністративним позовом до відповідачів: Львівської митниці Державної митної служби України, Головного управління державного казначейства України у Львівській області за участю третьої особи ДПІ у Франківському районі м. Львова та Прокуратури Львівської області про визнання нечинним рішення №209000006/2010/002947/1 від 19.02.2010 року та зобовязання повернути надмірно сплачене мито та податок на додану вартість в розмірі 12 676,54 грн.

Ухвалою від 09 червня 2010 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 20.07.2010 року було залучено в якості третьої особи ДПІ у Франківському районі м. Львова.

Позивач Приватне підприємство «ОРКАН»- позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі контракту № 14 від 02 квітня 2009 року, укладеного між позивачем та фірмою «EMALIA»S.A (Польща). 19.02.2010 року було здійснено імпорт товару (ванн економ класу «MARATHON» S.A (Польща). При визначенні митної вартості товару в період виконання контракту № 14 від 02.04.2009 року, позивач керувався методом передбаченим ст. 267 Митного кодексу України, тобто методом визначення за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Під час розмитнення товару позивачем було задекларовано митну вартість товару на суму 18 016, 30 грн. та 39 635, 86 грн. Однак, відповідач № 1 в порушенні норм чинного законодавства самостійно визначив митну вартість товару, що призвело до донарахування мита та податку на додану вартість відповідно на 3 961, 42 грн. та 8 715, 12 грн. Позивач вважає, що митним органом при нарахуванні митних зборів, ввізного мита та податку на додану вартість не було дотримано порядку застосування методів визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, в силу чого здійсненні донарахування зазначених сум є незаконними. Крім того, позивач вказує, що він є єдиним ексклюзивним імпортером стальних емальованих ванн економ класу «MARATHON» на Україні і працює з даною торговельною маркою з квітня 2009 року.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві, просить позовні вимоги задоволити.

Відповідач -1 , орган державної митної служби, вважає, що ним у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно було визначено митну вартість на основі законів України. Позиція відповідача -1 викладена у письмових запереченнях від 13.07.2010 року № 30/19-92, додаткових запереченнях від 08.12.2010 року № 30/19- 1787 .

Представник відповідача - 1 у судовому засіданні дав аналогічні пояснення, вважає, що орган державної митної служби діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач 2, Головне управління державного казначейства України у Львівській області, проти позову заперечили, подали письмові пояснення від 07.07.2010 року №13-11-03/5018. Представник відповідача -2 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Третя особа та прокурор в судове засідання не зявились, заперечень на позов не подали.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 лютого 2011 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, Постановою Кабінету Міністрів України №339 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів», Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», Методичними рекомендаціями із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які переміщуються на митну територію України, затверджені наказом Держмитслужби України від 31.01.2007 року №74, наказом ДМСУ від 01.04.2009 року №291 «Про затвердження Тимчасового порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, наказом ДМСУ «Про затвердження Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України» від 17.03.2008 року № 230.

На виконання контракту № 14 від 02.04.2009 року № 14 Приватне підприємство «ОРКАН»здійснювало ввезення на митну територію України товару (ванн фірми «EMALIA»виробництва Польща).

Позивачем подано декларацію митної вартості № 209000010/2010/002100 санітарно технічні вироби з чорних металів: ванни сталеві емальовані, прямокутні білого кольору в комплекті з ніжками та кріпленням до них : «MARATHON», довжиною 170 см 405 шт.; «MARATHON», довжиною 150 см 405 шт. Всього 810 шт. Торгівельна марка відсутня. Виробник «EMALIA SPOLKA AKCYJNA»Польща, а саме: контракт № 14 від 02.04.2009 року; фактура № PL /271569514/10-0112/0001 від 18.02.10; сертифікат про проходження товару PL /MF/ AD 0286048; CMR від 18.02.2010; договір про надання послуг від 20.05.2010; фактура від 19.02.10 № 42/2010.

На підставі п.11 Постанови КМУ №1766 в декларації митної вартості посадовою особою відділу контролю митної вартості та номенклатури зроблено запис про необхідність подання додаткових документів та було запропоновано подати додаткові документи, з даною вимогою був ознайомлений представник позивача.

На виконання вимоги не було надано жодного документа та на декларації митної вартості № 209000010/2010/002104 здійснено запис «на даний момент додаткових документів надати не можу. Після проведення процедури консультацій прошу визначити митну вартість станом на 19.02.2010 року, підпис, прізвище (менеджер ПП «Оркан»Батийовський.»(а.с.90).

Як вбачається з матеріалів справи, підрозділом ВМО № 2 направлено запит № 313 від 19.02.2010 року до Львівської митниці з метою перевірки класифікації згідно з товарною номенклатурою Митного тарифу України товару у звязку з правильності визначення митної вартості товару.

За результатами порівняння заявленого рівня митної вартості та розгляду наданих документів ВКМВ, Львівською митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості за третім методом (за ціною договору щодо подібних товарів) від 19.02.10 № 209000006/2010/002947/1, яким визначено митну вартість заявленого товару відповідно до цінової бази даних ДМСУ ПІК 25, 00 EUR за 1 шт. (що відповідає мінімальному рівню цінової бази даних ДМСУ ПІК).

Відповідно до статті 259 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього

Кодексу.

Відповідно до статті 260 Митного кодексу України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Для цілей визначення митної вартості використовується

інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості. Методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються

через митний кордон України, та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 265 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості. Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Відповідно до п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 № 339 "Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом: 1) проведення: перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N 1766 (Офіційний вісник України, 2006 р., N 51, ст. 3417); усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; 2) порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; 3) застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю. Послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю визначається Держмитслужбою.

Відповідно до п. 11. Постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження" із змінами і доповненнями, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис. Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Відповідно до п.14 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження" із змінами і доповненнями, якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Відповідно до статті 266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість

операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6)резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною

договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України у разі виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості товарів або в разі незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митним органом, декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг під гарантію уповноваженого банку або сплатити податки і збори (обов'язкові платежі) згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом. Після надання банком гарантій, зазначених у частині третій цієї статті, митний орган зобов'язаний випустити товари у вільний обіг. У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у місячний термін з дня прийняття рішення, у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 13 Порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України від 17.03.2008 року № 230 декларант повинен подати митному органу необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості та забезпечити можливість їх перевірки.

Згідно п. 14 Порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України від 17.03.2008 року № 230 митний орган перевіряє надані декларантом відомості, а в разі необхідності вживає додаткових форм контролю, передбачених законодавством. На підставі результатів такої перевірки, але не пізніше 10 днів до завершення строку дії гарантійних зобов'язань митний орган приймає рішення та повідомляє декларанта про можливість/неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом.

26.02.2010 року ПП «Оркан»звернулося до Державної митної служби України Департаменту митної вартості із заявою про незгоду з обраним митним органом методом визначення митної вартості товару.

25.03.2010 року Державною митною службою за № 16/2-2/550 було направлено до Львівської митниці звернення ПП «Оркан»відповідно до п. 14 Порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України від 17.03.2008 року № 230.

13.05.2010 року за № 18/22-6170 Львівською митницею було повідомлено позивача, що надані позивачем додаткові документи, не дають можливості для перегляду рішення про визначення митної вартості товарів.

Таким чином, станом на дату винесення рішення про визначення митної вартості товару та впродовж 90 днів дії гарантійних зобовязань позивачем не було підтверджено заявлену ним митну вартість.

Стосовно тверджень позивача про неможливість застосування вказаного методу у звязку з тим, що товари, які ними ввозились є відмінними від інших товарів - ванн, виготовлених фірмою «EMALIA SPOLKA AKCYJNA»Польща, оскільки ванни «MARATHON»є ваннами економ класу та виготовленні виключно для ринку України, то такі твердження позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема каталогом ванн виготовлених фірмою «EMALIA SPOLKA AKCYJNA». У вказаному каталогу, де відображено повний асортимент фірми виробника відсутній такий вид товару як ванни економ класу. За таких обставин такі твердження позивача не беруться судом до уваги.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про визнання нечинними рішення про визначення митної вартості від 19.02.2010 року № 209000006/2010/002947/1 є необґрунтованою та безпідставною. Інші позовні вимоги про зобовязання Головне управління Державного казначейства України у Львівській області повернути Приватному підприємству «Оркан» надмірно сплачене згідно рішення Львівської митниці № 209000006/2010/002947/1 від 19.02.2010 року про визначення митної вартості товарів мита та податку на додану вартість на загальну суму 12 676, 54 грн. мають похідний від першої вимоги характер, а відтак, підстав для задоволення інших позовних вимог немає.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись статтями 70, 71, 76, 86, 94, 160, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна