Справа № 2а/0270/4112/11
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 р. Справа № 2а/0270/4112/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Томчука Андрія Валерійовича,

за участю секретаря судового засідання: Медяної Наталії Анатоліївни,

та представників сторін:

позивача : ОСОБА_1;

представника позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю;

відповідача 1 : ОСОБА_3 - представник за довіреністю;

відповідача 2: ОСОБА_4 - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_5

до: начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_6, Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_6 (відповідач 1), Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації (відповідач 2) про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, з урахуванням уточнень та доповнення позовних вимог (а.с. 110-113), позивач зазначає, що за час роботи в Головному управлінні з питань надзвичайних ситуацій у період з 14.05.2001р. по 21.03.2011р. ним увесь час виконувались обов'язки пов'язані з несенням оперативно-чергової служби у добовому режимі. Проте рішенням начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій з 01.02.2007р. відмінено виплати компенсацій за несення чергування у святкові та неробочі дні. Компенсація за проходження служби в надурочний час позивачу не здійснювалась, не зважаючи на норми Кодексу законів про працю України та трудового законодавства України. Крім того, позивач посилається на встановлення прокуратурою Вінницької області та Територіальною державною інспекцією праці у Вінницькій області порушення відповідачем ОСОБА_7 України" "Про оплату праці", і як наслідок встановлення Ленінським районним судом м. Вінниці факту не оплати позивачеві у належному розмірі роботи у нічний та надурочний час. Таким чином, у зв'язку з порушенням Головним управлінням з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації законних прав позивача, останній просить провести нарахування та виплатити передбачені трудовим законодавством України, тобто компенсаційні виплати за несення чергування у святкові і неробочі дні, у нічний час, а також за роботу в надурочний час за період з 1 лютого 2007 року по 31 січня 2011 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просили задовольнити повністю.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 заперечили щодо задоволення позовних вимог на підставі письмових заперечень (а.с. 121-122), просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Додатково наполягали, що статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено трьохмісячний строк звернення до суду, відтак позивачем пропущено вказаний строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_5 з 14.05.2001р. по 21.03.2011р. працював в Головному управлінні з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації. Наказом №32-К від 14.05.2001р. позивача призначено на посаду спеціаліста 1-ої категорії оперативного чергового пункту управління, а наказом №20-К від 21.03.2011р. звільнено у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я п.2 ст.40 КЗпП України. ОСОБА_1 за період роботи в Головному управлінні з питань надзвичайних ситуацій працював на посадах, виконання обов'язків на яких були пов'язані з несенням оперативно-чергової служби у добовому режимі (а.с.7).

Згідно посадової інструкції провідного спеціаліста відділу планування, оперативної служби та координації дій у надзвичайних ситуаціях та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької облдержадміністрації ОСОБА_5, серед основних завдань провідного спеціаліста визначено - відповідно до графіку чергування на пункті управління виконувати обов'язки оперативного чергового згідно з інструкцією оперативному черговому (а.с.8-9) .

Відповідно до ОСОБА_7 України "Про державну службу" ОСОБА_1 14.05.2001р. прийняв присягу державного службовця.

Положенням про відділ планування, оперативної служби і координаційних дій у надзвичайних ситуаціях (а.с.137-128), затвердженого начальником Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації від 04.10.2005р. визначено, що в свої роботі відділ керується Конституцією і законами України, Указами Президента України, ухвалами Кабінету Міністрів України, керівними документами МНС, розпорядженнями і наказами начальника цивільної оборони - голови облдержадміністрації, тимчасовим положенням про головне управління, положенням про управління планування, оперативної служби і координації дій в надзвичайних ситуаціях, а також цим положенням.

За твердженням позивача у період часу з 1 лютого 2007 року по 31 січня 2011 року він неодноразово ніс чергування у святкові та неробочі дні, у нічний час, надурочний час, проте згідно витягів з особистого рахунку працівника відповідні компенсації, відповідно трудового законодавства йому не навались.

Листом-відповіддю начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької ОДА - ОСОБА_6 №01-01-8-1292 від 09.12.2010р. позивачеві повідомлено, що державним службовцям не передбачено доплати за роботу в нічний час та святкові дні (а.с.6).

Листом прокуратури Вінницької області №0-7в-1281-06 від 14.02.2011р. (а.с.114) повідомлено позивачу стосовно встановлення Територіальною державною інспекцією праці у Вінницькій області порушення начальником відділу бухгалтерського обліку Головного управління управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької ОДА ОСОБА_7 України "Про оплату праці" щодо не проведення в подвійному розмірі оплати праці за роботу працівників у надурочний та нічний час.

Згідно постанови Ленінського районного суду від 21.02.2011р. (яка набрала законної сили) встановлено факт не належної оплати (у листопаді-грудні 2010р., січні 2011р.), неоплати (у січні 2011р.) позивачеві (та іншим особам) роботи у нічний та надурочний час (а.с.149).

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою (частина 3 статті 72 КАС України).

Так, керуючись нормами адміністративного судочинства судом вважається встановленим та таким, що не потребує доказування факт неналежної оплати роботи позивача у надурочний та нічний час.

Крім того, листом відповідача №02-01-19-296 від 04.03.2011р., начальнику територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області (а.с.148) повідомлено про виконання відповідачем 2 припису №02-01-06/168-151 від 04.02.2011р., а саме: працівникам, які несуть оперативне чергування поновлено виплати в нічний час з 01.01.2011р., також за роботу в нічний час запроваджена та ведеться оплата за підсумковим обліком робочого часу згідно колективного договору.

Статтею 1 ОСОБА_7 України "Про оплату праці" закріплено поняття заробітної плати - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Крім того, статтею 2 вищевказаного ОСОБА_7 розкрито поняття структури заробітної плати:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно статті 20 ОСОБА_7 України "Про державну службу" тривалість робочого часу державних службовців визначається відповідно до законодавства про працю України з урахуванням особливостей, передбачених цим ОСОБА_7. Для виконання невідкладної і непередбаченої роботи державні службовці зобов'язані за розпорядженням керівника органу, в якому вони працюють, з'являтися на службу у вихідні, святкові та неробочі дні, робота за які компенсується відповідно до чинного трудового законодавства.

За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки (частина 1 статті 106 КЗпП України).

Робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день (стаття 107 КЗпП України).

Робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час (стаття 108 КЗпП України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що питання про залучення працівників до надурочних робіт та оплату праці за ці роботи чітко врегульовано КЗпП України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» п.16, при вирішенні спорів про оплату роботи в надурочний час судам слід мати на увазі, що передбачене ч. 4 ст. 106 КЗпП України положення про заборону компенсації надурочних робіт шляхом надання відгулу поширюється і на випадки їх виконання у святкові, неробочі та вихідні дні. В разі проведення таких робіт за розпорядженням або з відома роботодавця години роботи понад нормальну тривалість робочого дня, а в разі підсумованого обліку робочого часу понад установлений робочий час в обліковому періоді оплачуються при погодинній системі оплати праці у подвійному розмірі годинної ставки, а при відрядній системі шляхом доплати 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою (ст. 106 КЗпП України), і в тому разі, коли ці роботи було виконано без додержання умов і порядку залучення до них.

Так, згідно досліджених матеріалів справи та доказів наданих в підтвердження позовних вимог, судом вважається встановленим факт неналежної оплати праці позивача за роботу у святкові , неробочі дні, у нічний та надурочний час у період з 01 лютого 2007 року по 31 січня 2011 року. Посилання відповідачів на ту обставину, що наказ про залучення до надурочних робіт, як необхідної умови їх належного врегулювання і підстави для оплати праці у підвищеному розмірі, не видавався, а типова форма первинного обліку "Список осіб, що працювали в надурочний час" не велась, не береться судом до уваги. Суд вважає посилання на дані факти недоречними, та такими, що мали б мати місце при залученні працівників до надурочних робіт. Крім того, табелями обліку робочого часу підтверджується дійсне фактичне несення чергування у святкові і неробочі дні, у нічний час та роботу в надурочний час позивачем - ОСОБА_5

Доцільно зазначити, що суд критично оцінює посилання відповідачів щодо пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду як на підставу для відмови в позові. Вказана аргументація доводів відповідачів спростована, позицією суду апеляційної інстанції по даній справі в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011 року, згідно якої в силу положень ст.233 Кодексу ОСОБА_7 про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Розрахунок суми невиплачених компенсацій за несення чергування ОСОБА_5 за період з 01.02.2007р. по 31.01.2011р. не береться судом до уваги, оскільки позивач не є особою, яка наділена, відповідно до законодавства, повноваженнями на здійснення розрахунку грошового забезпечення.

При прийнятті рішення по справі судом беруться до уваги факти встановлення неналежної оплати за роботу в нічний та надурочний час позивачеві та відсутність заперечень відповідачів щодо реального виконання ОСОБА_1 свої посадових обов'язків у нічний, надурочний час, святкові та неробочі дні. Порушення відповідачем своїх обовязків з приводу неналежного оформлення документів залучення до роботи в надурочний і нічний час і, як наслідок, відсутність в повному обсязі всіх передбачених законодавством документів з приводу обліку робочого часу, не є підставою для позбавлення особи права на виплату компенсації.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до статті 86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 до начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_6, Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації та начальника Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_6 щодо невиплати заробітної плати в частині оплати праці за несення оперативно-чергової служби у святкові і неробочі дні, у нічний час, а також за роботу в надурочний час.

Зобов'язати Головне управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Вінницької обласної державної адміністрації провести нарахування та виплатити передбачені трудовим законодавством України компенсаційні виплати за несення чергування у святкові і неробочі дні, у нічний час, а також за роботу в надурочний час за період з 1 лютого 2007 року по 31 січня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3,40 грн. (три грн. 40 коп.), сплачений згідно квитанції №101766.576.1, яка міститься в матеріалах адміністративної справи №2а/0270/4112/11.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович