Справа № 521/9613/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/9613/16а
Провадження № 2а/521/222/16
У Х В А Л А
про виправлення описки
24 жовтня 2016 рокум. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гуревського В.К.

за участю секретаря Ардаковській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про виправлення описки у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
В Малиновському районному суді м. Одеси перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 27.08.2008 року по 19.10.2015 року залишено без розгляду та в інший частині розгляд справи продовжено.

19 жовтня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо складення списків за формою згідно із додатком 1 Постанови КМУ від 13.02.2008 р. № 45 та подання їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до наказів Міноборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року та протиправною відмову у своєчасному перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити такі дії:

- скласти список осіб для перерахунку пенсії, в який включити ОСОБА_1 за формою згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 та подати їх Одеському обласному військовому комісаріату та отримати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказів Міністерства оборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року;

- провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до наказів Міністра Оборони України № 377 від 28.07.2008 р., № 814 від 27.11.2013 року, які видані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців керівного наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів - з розміру посадового окладу, зазначеного в наказі Міністерства Оборони України за період з 20.10.2015 року, і виплатити заборговану частину пенсії з 20.10.2015 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

При складанні постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року по цій справі була допущені описки, а саме:

-помилково не зазначено в мотивувальній частині постанови та необхідно додати:

«Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другої цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Юридична необізнаність та похилий вік не є поважними причинами пропуску строку, а тому строк звернення до суду не може бути поновлений. За таких підстав ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 27.08.2008 року по 19.10.2015 року залишено без розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, беручи до уваги позицію Верховного суду України від 16 березня 2016 року по справі № 554/19053/14-а, за якою: оскільки Кабінет Міністрів України постановою № 1294 делегував право визначати розміри посадових окладів, зокрема, Міністру оборони України, то наказ останнього про встановлення таких окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення цих осіб, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині вимог позивача, що стосуються зобов`язання УПФ України в Малиновському районі м. Одеси перерахувати та виплатити заборговану частину пенсії з 20.10.2015 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян.».

-помилково зазначено у 9-му абзаці мотивувальної частини постанови період:

«В порушення положень п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ГУ ПФУ в Одеській області не склало списки за формою згідно із додатком 1 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та не подало їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Отже, саме з вини відповідача, в зв`язку з порушенням низки положень нормативно-правових актів, що регулюють порядок та підстави перерахунку пенсії позивачу, що виразилось у бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області, й сталося порушення прав позивача, що потягло недоотримання належного розміру пенсії за період з 20 жовтня 2015 року.».

-помилково не зазначено після 9-го абзацу мотивувальної частини постанови та необхідно додати:

«Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України не передбачено зворотної дії в часі Законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 №21-445а13, яка у відповідності до положень ст. 244-2 КАС України є обов`язковою для застосування.

Згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено в п. п. 19, 22, 27 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом роз`яснено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (див. Broniowski v. Роland, № 31443/96, пар. 98). Судом також наголошено, що цивільне законодавство, що має зворотну дію в часі прямо не забороняється Конвенцією, та за певних обставин може бути виправданим (див. mutatis mutandis. заява № 8531/79, рішення Комісії від 10 березня 1981 року, (DR) 23, пар. 203-211).».

-помилково не зазначено після 10-го абзацу мотивувальної частини постанови та необхідно додати:

«Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.».

-помилково зазначено у резолютивній частині постанови та необхідно викласти у такому формулюванні:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо складення списків за формою згідно із додатком 1 Постанови КМУ від 13.02.2008 р. № 45 та подання їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до наказів Міноборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року та протиправною відмову у своєчасному перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити такі дії:

- скласти список осіб для перерахунку пенсії, в який включити ОСОБА_1 за формою згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 та подати їх Одеському обласному військовому комісаріату та отримати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказів Міністерства оборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року;

- провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до наказів Міністра Оборони України № 377 від 28.07.2008 р., № 814 від 27.11.2013 року, які видані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців керівного наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів - з розміру посадового окладу, зазначеного в наказі Міністерства Оборони України за період з 20.10.2015 року, і виплатити заборговану частину пенсії з 20.10.2015 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.».

Згідно до ст. 169 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. За ч. 2 ст. 169 КАС України питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження.

Керуючись ст.169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Виправити описки в описовій, мотивувальній та резолютивній частині постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року у адміністративній справі за позовом по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та викласти текст постанови суду в цих частинах в такому формулюванні:

«До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо: - складення списків за формою згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та подання їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до наказів Міноборони України № 377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року. Визнати протиправною відмову у своєчасному перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 28 серпня 2008 року відповідно до наказу Міністра Оборони України № 377 від 28 липня 2008 року та наказу Міністра Оборони України №814 від 27 листопада 2013 року, які видані відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294. Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити наступні дії: - скласти списки осіб для перерахунку пенсії, в який включити ОСОБА_1 за формою згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та подати їх Одеському обласному військовому комісаріату та отримати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказів Міноборони України № 377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року; - провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказів Міністра Оборони України № 377 від 28 липня 2008 року, № 814 від 27 листопада 2013 року, які видані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців керівного, наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів - з розміру посадового окладу, зазначеного в наказі МОУ за період з 27 серпня 2008 року, та виплатити заборговану частину пенсії з 27 серпня 2008 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян. Стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказав, що його в званні полковника, звільнено зі збройних сил України за станом здоров`я з посади начальника кафедри автомобільної техніки Одеського інституту Сухопутних Військ. У зв`язку з виходом на пенсію, 17 грудня 2006 року позивачу Одеським обласним військовим комісаріатом була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку він отримую, на обліку знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

В квітні 2016 року, під час впорядкування документів, позивачу стало відомо, що він має право на перерахунок пенсії в порядку дії ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції 01 січня 2016 року). Так, відповідно до довідки Одеського обласного військового комісаріату №1/6879 від 03 березня 2008 року посадовий оклад начальника кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ для обчислення пенсії складав 1440,0 грн., а відповідно довідки Одеського обласного військового комісаріату б/н від 29 травня 2012 року посадовий оклад начальника кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ для обчислення пенсії складав 1720,0 грн. Тобто посадовий оклад зазнав змін в бік збільшення, та в порядку дії ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції 01 січня 2016 року), відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її в збільшеному розмірі.
З огляду на вказане, позивач звернувся з відповідною заявою про перерахунок йому пенсії до ГУ ПФУ в Одеській області, але 29 квітня 2016 року відповідач відмовив йому в проведенні перерахунку пенсії з огляду на ту обставину, що підстав для перерахунку пенсії немає в зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалось владних рішень про зміну грошового забезпечення військовослужбовців, повідомлення Міністерства оборони України про підстави перерахунку пенсій у зв`язку з виданням наказів Міноборони України №377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року до ПФУ не надходило, довідок про зміну розміру грошового забезпечення для проведення перерахунку до ГУ ПФУ в Одеській області не надходило також.

Позивач є військовим пенсіонером, перед звільненням займав посаду начальника кафедри автомобільної техніки Одеського Інституту Сухопутних Військ, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 17 грудня 2006 року.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, тому накази Міноборони України № 377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року, якими затверджені зазначені схеми посадових окладів, були підставою для перерахунку позивачу пенсії відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки змінювали розмір однієї зі складових грошового забезпечення вказаних осіб.

Також, на спростування відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу слугує лист Міноборони України від 19 квітня 2016 року №248/3/6/1958, із якого вбачається, що на виконання вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - Департамент фінансів Міноборони України повідомляв Пенсійний фонд України про набуття чинності наказу № 377 Міністра оборони України від 28 липня 2008 року листом від 29 серпня 2008 року №248/6/С/1087-д, а також повідомив про набуття чинності наказу №814 Міністра оборони України від 27 листопада 2013 року - листом від 20 листопада 2014 року №248/3/6/2025, якими були затверджені схеми посадових окладів та які були підставою для перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки змінювали розмір однієї зі складових грошового забезпечення, а саме розміри посадового окладу, в тому числі і начальнику кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ, з посади якого він був звільнений перед виходом на пенсію.

В порушення положень п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ГУ ПФУ в Одеській області не склало списки за формою згідно із додатком 1 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та не подало їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Отже, саме з вини відповідача, в зв`язку з порушенням низки положень нормативно-правових актів, що регулюють порядок та підстави перерахунку пенсії позивачу, що виразилось у бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області, й сталося порушення прав позивача, що потягло недоотримання належного розміру пенсії за період з 28 серпня 2008 року. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують та обмежують його права, передбачені діючим законодавством.

Відповідач Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області надав до суду заперечення проти позову, в яких просив позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 28 серпня 2008 року по 22 листопада 2015 року залишити без розгляду оскільки позивачем пропущено строки звернення до суду та відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу за період з 23 листопада 2015 року у повному обсязі, посилаючись на таке.

Наказ Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року, на який посилається позивач в адміністративному позові як на підставу для задоволення своїх вимог, втратив чинність ще у 2013 році на підставі наказу Міністра оборони України № 814 від 27 листопада 2013 року. Тому, підстави для проведення головним управлінням перерахунку пенсії позивачу відповідно до наказу №377 - відсутні,

Позивачу, який щомісячно, вчасно отримував пенсійні виплати з 17 грудня 2006 року розмір пенсії був відомий, проте до суду позивач звернувся лише у 23 травня 2016 року, а тому необхідно залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строків звернення до суду, посилаючись на ст. ст. 99, 100 КАС України.

Головне управління є органом виконавчої влади, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України має право діяти лише у межах, передбачених діючим законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Пунктами 1, 2 Порядку зазначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, МНС, Мінтрансзв`язку, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДНА, Управління державної охорони, Адміністрація держспецзв`язку, Адміністрація Держнрикордонслужби, Державний департамент з питань виконання покарань повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк своїм головним управлінням про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління складають списки та подають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення. Головні управління здійснюють перерахунок пенсій виключно відповідно до довідок, підготовлених уповноваженими органами.

Інших підстав та порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ законодавством не передбачено.

У зв`язку з тим, що в даному випадку Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та відповідно головне управління не було повідомлене про підстави для проведення перерахунку, тому вимога адміністративного позову щодо зобов`язання провести перерахунок згідно наказів Міністра оборони України від № 377 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року саме з урахуванням ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є безпідставною.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з головного управління на користь позивач сплаченого ним судового збору. Оскільки ч. 2 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV зі змінами та доповненнями закріплено правило, згідно з яким кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України та відповідно до вимог ст. 73 Закону використовуються виключно на виплату пенсій, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду України; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду України. Нецільове використання коштів Пенсійного фонду України відповідно до вимог ч. 2 ст. 73 Закону України № 1058 забороняється.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другої цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Юридична необізнаність та похилий вік не є поважними причинами пропуску строку, а тому строк звернення до суду не може бути поновлений. За таких підстав ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 27.08.2008 року по 19.10.2015 року залишено без розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, беручи до уваги позицію Верховного суду України від 16 березня 2016 року по справі № 554/19053/14-а, за якою: оскільки Кабінет Міністрів України постановою № 1294 делегував право визначати розміри посадових окладів, зокрема, Міністру оборони України, то наказ останнього про встановлення таких окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів є підставою для проведення перерахунку пенсій відповідним категоріям військовослужбовців у зв`язку з тим, що змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення цих осіб, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині вимог позивача, що стосуються зобов`язання УПФ України в Малиновському районі м. Одеси перерахувати та виплатити заборговану частину пенсії з 20.10.2015 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в званні полковника, звільнено зі збройних сил України за станом здоров`я з посади начальника кафедри автомобільної техніки Одеського інституту Сухопутних Військ, на підставі наказу Міністерства оборони України №1919 від 01 грудня 2006 року.
ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перед звільненням займав посаду начальника кафедри автомобільної техніки Одеського Інституту Сухопутних Військ, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 17 грудня 2006 року.

Відповідно до довідки Одеського обласного військового комісаріату №1/6879 від 03 березня 2008 року посадовий оклад начальника кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ для обчислення пенсії складав 1440,0 грн., а відповідно довідки Одеського обласного військового комісаріату б/н від 29 травня 2012 року посадовий оклад начальника кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ для обчислення пенсії складав 1720,0 грн.
Тобто посадовий оклад зазнав змін в бік збільшення, та в порядку дії ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції 01 січня 2016 року), відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її в збільшеному розмірі.
ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою про перерахунок йому пенсії до ГУ ПФУ в Одеській області, але 29 квітня 2016 року відповідач відмовив йому в проведенні перерахунку пенсії з огляду на ту обставину, що підстав для перерахунку пенсії немає в зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалось владних рішень про зміну грошового забезпечення військовослужбовців, повідомлення Міністерства оборони України про підстави перерахунку пенсій у зв`язку з виданням наказів Міноборони України №377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року до ПФУ не надходило, довідок про зміну розміру грошового забезпечення для проведення перерахунку до ГУ ПФУ в Одеській області не надходило також.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, тому накази Міноборони України № 377 від 28 липня 2008 року та №814 від 27 листопада 2013 року, якими затверджені зазначені схеми посадових окладів, були підставою для перерахунку позивачу пенсії відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки змінювали розмір однієї зі складових грошового забезпечення вказаних осіб.

Також, на спростування відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу слугує лист Міноборони України від 19 квітня 2016 року №248/3/6/1958, із якого вбачається, що на виконання вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - Департамент фінансів Міноборони України повідомляв Пенсійний фонд України про набуття чинності наказу № 377 Міністра оборони України від 28 липня 2008 року листом від 29 серпня 2008 року №248/6/С/1087-д, а також повідомив про набуття чинності наказу №814 Міністра оборони України від 27 листопада 2013 року - листом від 20 листопада 2014 року №248/3/6/2025, якими були затверджені схеми посадових окладів та які були підставою для перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки змінювали розмір однієї зі складових грошового забезпечення, а саме розміри посадового окладу, в тому числі і начальнику кафедри Одеського інституту Сухопутних Військ, з посади якого він був звільнений перед виходом на пенсію.

В порушення положень п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ГУ ПФУ в Одеській області не склало списки за формою згідно із додатком 1 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та не подало їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Отже, саме з вини відповідача, в зв`язку з порушенням низки положень нормативно-правових актів, що регулюють порядок та підстави перерахунку пенсії позивачу, що виразилось у бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області, й сталося порушення прав позивача, що потягло недоотримання належного розміру пенсії за період з 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України не передбачено зворотної дії в часі Законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 №21-445а13, яка у відповідності до положень ст. 244-2 КАС України є обов`язковою для застосування.

Згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено в п. п. 19, 22, 27 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом роз`яснено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (див. Broniowski v. Роland, № 31443/96, пар. 98). Судом також наголошено, що цивільне законодавство, що має зворотну дію в часі прямо не забороняється Конвенцією, та за певних обставин може бути виправданим (див. mutatis mutandis. заява № 8531/79, рішення Комісії від 10 березня 1981 року, (DR) 23, пар. 203-211).

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 99, 158, 159, 160, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо складення списків за формою згідно із додатком 1 Постанови КМУ від 13.02.2008 р. № 45 та подання їх Одеському обласному військовому комісаріату для отримання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до наказів Міноборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року та протиправною відмову у своєчасному перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити такі дії:

- скласти список осіб для перерахунку пенсії, в який включити ОСОБА_1 за формою згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 та подати їх Одеському обласному військовому комісаріату та отримати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наказів Міністерства оборони України № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року;

- провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до наказів Міністра Оборони України № 377 від 28.07.2008 р., № 814 від 27.11.2013 року, які видані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців керівного наукового та науково-педагогічного складу навчальних закладів - з розміру посадового окладу, зазначеного в наказі Міністерства Оборони України за період з 20.10.2015 року, і виплатити заборговану частину пенсії з 20.10.2015 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів громадян.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії в порядку, передбаченому статтею 186 КАС України.

Суддя Гуревський В.К.