Справа № 755/7803/16-а
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/7803/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Швидкій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Черненка Станіслава Леонідовича Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 024718 від 18.04. 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 18 квітня 2016 року лейтенант поліції Черненко Станіслав Леонідович безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у якій зазначив про неправильне паркування його автомобіля в «пішохідній зоні», що утруднює рух пішоходів, осквльки насправді автомобіль був припаркований не у «пішохідній зоні» (знак № 5.33), а у «житловій зоні» (знак № 5.32) на спеціально відведеному місці для паркування. Дану постанову позивач вважає незаконною, що змушує його звернутись з адміністративним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і просив суд адміністративний позов задовольнити виходячи із доводів, якими він обґрунтовується.

Додатково пояснив, що 18 квітня 2016 року опівночі він разом із своїм батьком, який являється власником автомобіля Тойота RАV 4, державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_3, приїхав на автомобілі додому за адресою: АДРЕСА_1. Автомобіль було припарковано на охоронюваній території у «житловій зоні» (знак № 5.32) на спеціально відведеному місці для паркування. Близько 01 год. 30 хв., він прокинувся від спрацювання сигналізації автомобіля. Вийшовши із квартири, він побачив біля автомобіля групу молодих людей, які стукали по ньому та автомобіль патрульної поліції, який викликали невідомі особи, оскільки сигналізація, що спрацювала на Тойота RАV 4, державний номер НОМЕР_1 заважала мешканцям будинку.

Позивач пояснив поліцейським, що винаймає квартиру, має договір оренди, сплачує всі комунальні витрати в тому числі за охорону і прибирання прибудинкової території «Комфорт тауну», однак незважаючи на надані пояснення та дію знаку № 5.32 (житлова зона), патрульна поліція винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у якій зазначається про порушення ним п. 26.2 Правил дорожнього руху, тобто паркування автомобіля в «пішохідній зоні». При цьому патрульному було повідомлено, що керування транспортним засобом було здійснено власником автомобіля - ОСОБА_3.

Дії відповідача, на думку позивача, є незаконним та необгрунтованими, оскільки ст. 61 Конституції України передбачено що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. В оскаржуваній постанові інспектор поліції лейтенант поліції Черненко С. Л. прийшов до невірного висновку про вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. В примітці до ст. 122 КУпАП, зазначене наступне: «Суб'єктом правопорушення в цій статті є особа яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб».

З огляду на означене ОСОБА_1 просить суд про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується даними повідомлення про вручення рекомендованого повідомлення, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Процесуальним правом на надання до суду письмових пояснень або заперечень проти позову не скористався.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2016 року серії ПС3 №024718, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Тойота RАV 4, державний номер НОМЕР_1 18 квітня 2016 року, о 01 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Регенераторна, 4, біля корп. 11 здійснив стоянку поза спеціально відведеним місцем, а саме на пішохідній зоні, що утруднює рух для пішоходів, чим порушив п. 26.2 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 13).

Позивач звернувся із даним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва 29 квітня 2016 року, що підтверджується поштовою відміткою на конверті (а.с. 4). Разом з тим, позивач просить поновити йому строк на оскарження постанови, оскільки до 29 квітня 2016 року перебував у відпустці за межами міста Києва.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За таких обставин, суд знаходить поважними причини пропуску строку позивачем для звернення до суду з даним позовом і вважає за можливе поновити пропущений ОСОБА_1 строк, з метою забезпечення права на судовий захист порушених, не визнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що у постанові про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказано про стоянку поза спеціально відведеним місцем, а саме на пішохідній зоні, проте даний висновок спростовується дослідженими судом матеріалами справи.

Територія, на якій знаходиться корп. 11 по вул. Регенераторна, 4 у м. Києві, є приватною власністю ТОВ «Комфорт Таун» та відповідно до КВЕД видами діяльності товариства зокрема є: 81.10 Комплексне обслуговування об'єктів (основний). Закрита парканом територія житлового комплексу охороняється приватною охороною та доступ, зокрема в'їзд, на неї є обмеженим шлагбаумами та входами обладнаними електронною системою доступу ключі від якої мають особи, що проживають на цій території та її обслуговують. Відповідно до фототаблиць при в'їзді до житлового комплексу знаходиться дорожній знак 5.31 «Житлова зона», що передбачає також місце для стоянки автомобілів на прибудинковій території (а.с. 14).

Доказів того, що автомобіль Тойота RАV 4, державний номер НОМЕР_1 перебував на пішохідній зоні суду надано не було.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом здійснив стоянку поза спеціально відведеним місцем, а саме на пішохідній зоні чим порушив п. 26.2 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В примітці до ст. 122 КУпАП, зазначено, що суб'єктом правопорушення в цій статті є особа яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Разом з тим, як було з'ясовано у судовому засіданні, ОСОБА_1 18 квітня 2016 року під час складання постанови про адміністративне правопорушення не керував вказаним автомобілем, а вийшов із свого помешкання на звуки сигналізації.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Тойота RАV 4, державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3, а не ОСОБА_1, а відтак особа, яка підлягає адміністративні й відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, не була встановлена відповідачем.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, пояснення позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог відповідачем не надано, хоча обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається саме на суб'єкта владних повноважень. За таких обставин суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 №024718 від 18.04.2016 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69-71, 102, 158-163, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Черненка Станіслава Леонідовича Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови лейтенанта поліції Черненка Станіслава Леонідовича Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві від 18.04. 2016 року серії ПСЗ №024718.

Скасувати постанову лейтенанта поліції Черненка Станіслава Леонідовича Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві від 18.04.2016 року серії ПСЗ № 024718 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний термін з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 02.09.2016 року.