Справа № 335/8816/16-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/8816/16-а
18 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Політайко Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства „Нейтрино” до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки,
Позивач ПП „Нейтрино” звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
Позивач ПП „Нейтрино” звернувся до голови виконавчого комітету Запорізької міської ради з заявою від 14.11.2012 року №50 щодо наміру забудови земельної ділянки по вул. Магістральній/вул. Виробнича та про надання вихідних даних на проектування кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу. До заяви було надано комплект документів, визначений Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності” та Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіону України від 07.07.2011 року №109.
За результатами розгляду даного звернення підприємство отримало відповідь від спеціально уповноваженого місцевого органу з питань містобудування та архітектури – Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, що згідно до вимог чинного законодавства, уповноважений надавати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
В зазначеній відповіді від 21.12.2012 року №5523 зазначалося, що згідно генерального плану м. Запоріжжя, земельна ділянка, на якій пропонується будівництво кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу розташована на території зелених насаджень спеціального призначення. Тому, згідно до п. 6 ст. 29 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності” в зв’язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам затвердженої містобудівної документації, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не можуть бути надані.
22.09.2015 року листом №52 Позивач ПП „Нейтрино” повторно звернувся до відповідача з проханням надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу за адресою м. Запоріжжя вул. Магістральна/вул. Виробнича, додавши до заяви: договір оренди земельної ділянки від 11.05.2012 року; свідоцтво про реєстрацію юридичної особи; містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками.
30.09.2015 року відповідач надав відповідь за №5110, в якій зазначав, що генеральним планом м. Запоріжжя, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 15.09.2004 року №4, земельна ділянка, на якій передбачається будівництво визначена як смуга відведення залізниці, що не передбачає розташування об’єктів торгівлі.
Тобто, цим листом Відповідач відмовив ПП „Нейтрино” у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, при цьому зазначивши іншу причину відмови, ніж та, що була означена в 2012 році, хоча генеральний план м. Запоріжжя, що є містобудівною документацією на місцевому рівні в період з 2012 року по теперішній час не змінювався.
У судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради при розгляді заяви позивача діяв в межах повноважень.
Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ч. 1 ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Як вбачається з умов вказаного договору оренди (розділ „Умови використання земельної ділянки”) земельна ділянка була передана ПП „Нейтрино” в оренду для розташування кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу. Цільове призначення земельної ділянки визначено як землі комерційного використання.
ПП „Нейтрино” звернулося до голови виконавчого комітету Запорізької міської ради з заявою від 14.11.2012 року №50 щодо наміру забудови земельної ділянки по вул. Магістральній/вул. Виробнича та про надання вихідних даних на проектування кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу. До заяви було надано комплект документів, визначений Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності” та Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіону України від 07.07.2011 року №109.
За результатом розгляду даного звернення, підприємство отримало відповідь від Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 21.12.2012 року №5523, в якій зазначено, що згідно генерального плану м. Запоріжжя, земельна ділянка, на якій пропонується будівництво кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу розташована на території земель транспорту. Тому, згідно до п.6 ст.29 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності” в зв’язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам затвердженої містобудівної документації, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не можуть бути надані.
22.09.2015 року листом №52 ПП „Нейтрино” повторно звернулося до відповідача з проханням надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва кафе з літнім майданчиком у складі торговельного комплексу за адресою м. Запоріжжя вул. Магістральній/вул. Виробнича, додавши до заяви: договір оренди земельної ділянки від 11.05.2012 року; свідоцтво про реєстрацію юридичної особи; містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками.
30.09.2015 року відповідач надав відповідь за №5110, в який зазначав, що генеральним планом м. Запоріжжя, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 15.09.2004 року №4, земельна ділянка, на якій передбачається будівництва визначена як смуга відведення залізниці, що не передбачає розташування об’єктів торгівлі.
Таким чином, зазначеним листом Відповідач відмовив ПП „Нейтрино” у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).
Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільним кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до пп. ґ ч. 1. ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди.
Аналогічне положення міститься також в п.32.4 договору оренди землі.
Отже, згідно чинного законодавства України, договору оренди землі та встановленого у порядку, передбаченому чинним законодавством, цільовому призначенню та функціональному використанню земельної ділянки, позивач мав право на її забудову.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні фізичної або юридичної особи, необхідно одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.
Згідно з ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Відповідно до ч. 10. ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральні плани населених пунктів затверджуються рішеннями сільських, селищних, міських рад.
Відповідач не навів положень чинного законодавства, згідно яких на спірній земельній ділянці не передбачається розміщення об’єктів комерційного призначення
Між тим, вищезазначені положення чинного законодавства та договір оренди землі, навпаки, дозволяють позивачеві споруджувати на даній земельній ділянці будівлі та споруди, та проводити реконструкцію вже існуючих будівель та споруд.
Крім того, згідно ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відмова у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у формі рішення.
Тобто, надання відповідачем на заяву позивача про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відмови у формі листа не відповідає вимогам чинного законодавства.
Як зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач є органом місцевого самоврядування, а отже, відповідно до визначення, яке міститься в п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є суб’єктом владних повноважень.
Відповідач не надав суду доказів правомірності прийнятого ним рішення.
Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 158, 160-163 КАС України, суд,
Позовні вимоги Приватного підприємства „Нейтрино” до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки – задовольнити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.