Справа № 573/1792/16-а
Суддя: Свиргуненко Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/1792/16-а
Номер провадження 2-а/573/28/16
П О С Т А НО В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст )

21 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання протиправною відмови у поновленні пенсії за вислугу років та зобов'язання поновити і виплатити пенсію за вислугу років,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФ України у Білопільському районі Сумської області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 01 серпня 1981 року по 08 листопада 2006 року працювала на посаді викладача класу фортепіано у Білопільській музичній школі та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію. З 10 листопада 2006 року працювала викладачем класу фортепіано спочатку в Білопільській музичній школі та в подальшому в КЗ БРР «Початковий спеціалізований мистецький заклад Білопільська музична школа», звідки звільнилася 09 серпня 2016 року за власним бажанням. 10 серпня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату пенсії за вислугу років, але отримала відмову з посиланням на п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю спеціального стажу. Не погоджуючись з цим, позивачка просить визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області у призначенні їй пенсії за вислугу років та зобов'язати призначити та виплатити пенсію за вислугу років з 10 серпня 2016 року.

20 жовтня 2016 року до суду надійшла заява представника позивачки за договором про надання правової допомоги - адвоката Дорожинець Н. Г. про уточнення позовних вимог, в якій остання просить визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області у поновленні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та зобов'язати поновити і виплатити їй пенсію за вислугу років з 10 серпня 2016 року (а. с. 52).

У судовому засіданні представник позивачки за договором про надання правової допомоги - адвоката Дорожинець Н. Г. уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області - Бондаренко О. М. позов не визнала, подала письмові заперечення, в яких зазначила, що згідно з протоколом №326 від 17 листопада 2006 року позивачці з 03 листопада 2006 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але у зв'язку з виходом останньої на роботу виплату пенсії припинено на підставі ст. 7 вказаного Закону, якою визначено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи. 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугу років. Розпорядженням №190727 від 23 серпня 2016 року виплату пенсії за вислугу років останній поновлено з 10 серпня 2016 року. Однак, у зв'язку з відсутністю у позивачки 25 річного спеціального стажу роботи, управлінням на заміну прийнятих рішень прийнято рішення №9 від 23 серпня 2016 року, яким останній відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років та №10 від 23 серпня 2016 року про відмову в поновленні виплати пенсії. Підставою для відмови стало те, що відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається працівникам освіти при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909. А тому при визначенні права на призначення даного виду пенсії необхідна наявність установи та посади, на якій працювала позивачка, у вказаному Переліку. Посада, яку обіймала ОСОБА_1, у вищевказаному Переліку відсутня. Однак, пунктом 3 Примітки до Перелікупередбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, а тому спеціальний стаж роботи позивачки становить 10 років 5 місяців і є недостатнім для призначення пенсії. Період роботи ОСОБА_1 після 09 листопада 2006 року у відповідності до вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не зараховується до спеціального стажу, оскільки набутий нею після призначення пенсії. Стосовно стягнення судових витрат відповідач зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 72, ч. ч. 1, 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на цілі фонду. Кошторисом управління на 2016 рік кошти для відшкодування судових витрат не передбачені. Тому у відповідності до ч. 1 ст. 88, ст. 98 КАС України судові витрати мають бути віднесені на рахунок Державного бюджету України.

Заслухавши сторони, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 8 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір, суд відзначає, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06 травня 2001 року «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» музичні школи віднесено до переліку позашкільних навчальних закладів.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22 червня 2000 року права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» викладачів всіх спеціальностей включено до переліку посад педагогічних працівників.

Проте в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року №1436 посада викладача в позашкільних закладах освіти не передбачена.

Разом з тим, за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України Кабінетом Міністрів України поширено на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року, без внесення змін до неї (доручення Кабінету Міністрів від 06 січня 1995 року №397/21).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За умовами п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 9 липня 2003 року (в редакції станом на час існування спірних правовідносин) пенсія призначається з дня звернення.

Абзацами 1 та 6 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Судом встановлено, що з 01 серпня 1981 року по 08 листопада 2006 року позивачка працювала в Білопільській музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років.

10 листопада 2006 року ОСОБА_1 прийнята до Білопільської дитячої музичної школи на посаду викладача класу фортепіано.

Із записів у трудовій книжці позивачки також вбачається, що на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №797 від 19 жовтня 2012 року відділ культури та туризму Білопільської районної державної адміністрації перейменовано у відділ культури Білопільської районної державної адміністрації.

На підставі розпоряджень голови Білопільської районної державної адміністрації №182-ОД від 24 квітня 2014 року, №271-ОД від 27 червня 2014 року відділ культури Білопільської районної державної адміністрації перейменовано у сектор культури Білопільської РДА.

Наказом по сектору культури та туризму Білопільської районної державної адміністрації №15-К від 01 квітня 2016 року ОСОБА_1 звільнена із займаної посади згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переведенням на посаду викладача по класу фортепіано в КЗ БРР «ПСМНЗ Білопільська музична школа».

На підставі наказу №13о від 02 квітня 2016 року позивачка прийнята на посаду викладача до Комунального закладу Білопільської районної ради початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад Білопільська музична школа згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу.

09 серпня 2016 року на підставі наказу №81 ОС від 09 серпня 2016 року ОСОБА_1 звільнена з посади викладача по класу фортепіано відповідно до ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням (а. с. 4-8).

Згідно з матеріалами справи 08 листопада 2006 року ОСОБА_1 зверталася до Управління Пенсійного фонду України Білопільського району із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а. с. 9).

За результатами розгляду вищевказаної заяви позивачці було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти у зв'язку з наявністю спеціального стажу роботи 25 років 2 місяці та загального стажу 29 років 20 днів, що підтверджується протоколом №326 від 17 листопада 2006 року (а. с. 33).

10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Білопільському районі із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугу років (а. с. 10)

З матеріалів справи вбачається, що на зміну рішень управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі від 17 листопада 2006 року №326 та від 12 серпня 2016 року №190727 рішеннями від 23 серпня 2016 року №9 та №10, позивачці відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в її поновленні у зв'язку з відсутністю спеціального стажу 25 років, який фактично становить 10 років 05 місяців. Період роботи з 01 січня 1992 року по 30 вересня 2006 року на посаді викладача музичної школи не зарахований до спеціального стажу роботи у зв'язку з тим, що музична школа відноситься до позашкільних навчальних закладів, а зазначена посада у цих закладах, не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1436 від 26 вересня 2002 року) (а. с. 11-13, 35-36).

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про відсутність правових підстав для поновлення пенсії позивачці у зв'язку з відсутністю спеціального стажу 25 років, а саме: не зарахування до спеціального стажу роботи періоду роботи з 01 січня 1992 року по 30 вересня 2006 року на посаді викладача музичної школи у зв'язку з тим, що музична школа відноситься до позашкільних навчальних закладів, а зазначена посада у цих закладах, не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, оскільки на підставі рішення відповідача №326 від 17 листопада 2006 року пенсія за вислугу років ОСОБА_1 вже була призначена.

Крім того, викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником, його право на пенсію за вислугу років передбачено Законом України «Про позашкільну освіту», який має вищу юридичну силу над постановами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якою є постанова Кабінету Міністрів України №909, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту», яка регулює умови призначення пенсії за вислугу років педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів.

Згідно зі ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави.

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 є протиправними, а відтак, позовні вимоги останньої - обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 1 102 грн. 40 коп. (а. с. 22).

Крім того, за надання правової допомоги адвокатом Дорожнинець Н. Г. позивачка відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій понесла витрати в загальному розмірі 1 540 грн. із них 550 грн. за складання позовної заяви, 270 грн. - складання заяви про уточнення позовних вимог та 720 грн. - за участь у судових засіданнях (а. с. 54).

Разом із тим, відповідно до квитанції №755519 від 19 жовтня 2016 року позивачка сплатила адвокату Дорожинець Н. Г. 360 грн. за 40 хвилин участі в судовому засіданні (а. с. 54).

Проте, згідно з журналом від 19 жовтня 2016 року судове засідання тривало 21 хвилину (а. с. 45-46).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи викладене, граничний розмір витрат позивачки за надання правової допомоги за участь адвоката Дорожинець Н. Г. у судовому засіданні 19 жовтня 2016 року не може перевищувати 192 грн. 99 коп., виходячи з наступного розрахунку: (1 378 грн. х 40% / 60 хв.) х 21 хв.).

Таким чином, загальна сума витрат позивачки за надання правової допомоги з урахуванням граничного розміру та фактично витраченого часу становить 1 380 грн. 59 коп.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що загальна сума судових витрат позивачки становить 2 482 грн. 99 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, а тому понесені нею витрати підлягають стягненню у повному обсязі з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Отже, розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, становить 2 482 грн. 99 коп., виходячи з наступного розрахунку: (1 102 грн. судовий збір + 1 380 грн. 59 коп.).

Відповідно до ст. 94 КАС України в разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки підлягають судові витрати в загальному розмірі 2 482 грн. 99 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про освіту», Законом України «Про позашкільну освіту», Постановою КМУ №909 від 04 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років», Постановою КМУ №963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», КМУ №433 від 06 травня 2001 року «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», ст. ст. 2, 5, 9, 11, 12, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання протиправною відмови у поновленні пенсії за вислугу років та зобов'язання поновити і виплатити пенсію за вислугу років задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та виплатити пенсію з 10 серпня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) 1 102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок судового збору та 1 380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень 59 копійок витрат на правову допомогу, а всього 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 99 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні під час її проголошення, в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя:

Справа № 573/1792/16-а

Номер провадження 2-а/573/28/16

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина)

21 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання протиправною відмови у поновленні пенсії за вислугу років та зобов'язання поновити і виплатити пенсію за вислугу років,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, суд відстрочує складення постанови у повному обсязі і проголошує її вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області про визнання протиправною відмови у поновленні пенсії за вислугу років та зобов'язання поновити і виплатити пенсію за вислугу років задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та виплатити пенсію з 10 серпня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) 1 102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок судового збору та 1 380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень 59 копійок витрат на правову допомогу, а всього 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 99 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні під час її проголошення, в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя: