Справа № 309/3961/13-а (2-а/309/22/14)
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Київ К/800/65340/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Боронявської сільської ради, треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративним позовом, в якому просили визнати незаконним та скасувати рішення п'ятої сесії Боронявської сільської ради народних депутатів двадцять третього скликання від 23 квітня 1999 року в частині передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівль.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено, поновлено строк на оскарження рішення; визнано незаконним та скасовано рішення п'ятої сесії двадцять третього скликання Боронявської сільської ради народних депутатів від 23 квітня 1999 року в частині передачі в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивачі звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просили ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні, передбаченого статтею 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Враховуючи положення частини другої статті 220 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд судових рішень в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Предметом позову фактично є визнання неправомірним та скасування рішення Боронявської сільської ради про передачу земельної ділянки у приватну власність.

Суд першої інстанції, розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі, керуючись пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною першою статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Прийняте спірне рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди тощо), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, місцевого органу виконавчої влади не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 9 грудня 2014 року.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково розглянуто даний спір за правилами адміністративного судочинства, оскільки такий спір, враховуючи суть спірних правовідносин щодо захисту цивільного права, їх суб'єктний склад та норми статті 15 ЦПК України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому суд апеляційної інстанції правомірно скасував постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року, вказавши що даний спір не є публічно-правовим.

Таким чином, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, колегія суддів зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді