Справа № 753/10867/16-а
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/546/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Даниленко В.В.

секретаря Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Шутого Олександра Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

07.06.2016 року до Дарницького районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Шутого О.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення винесену 31 травня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції Шутим О.В. за номером ЕАА№019710 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

В своєму позові просив суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Шутого Олександра Васильовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 31.05.2016 року за адресою: м. Києва просп. Миколи Бажана, 10-А. та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Шутого Олександра Васильовича ЕАА№019710 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не оспорюючи наявність правопорушення позивач вважає за необхідне скасувати дану постанову оскільки, відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, та на його думку, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Обґрунтовуючи своє твердження позивач посилається на Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та заперечення відповідача, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.05.2016 року за адресою: просп. Миколи Бажана, 10-А в м.Києві відповідачем позивача постановою ЕАА№019710 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані по справі викладені, в тому числі, в протоколі про адміністративне правопорушення. Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що постанова ЕАА№019710 від 31.05.2016 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.

Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 31.05.2016 року, то позивач вчинив підпис постанови та не вказав на будь-які заперечення щодо його складання, що у даному випадку не зобов'язує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.

Таким чином, при винесенні постанови від 31 травня 2016 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про наявність процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Суд не бере до уваги посилання позивача на Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, оскільки аналіз п. 2.3 наведеного рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач свідчить про те, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-12, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 255, 256, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 2-ої роти 2-го батальйону Шутого Олександра Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: