Справа № 826/3712/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2016 року № 826/3712/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна"

до Київська міська митниця ДФС

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна" (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС (надалі - Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, яка полягає у невиконанні митного оформлення ЕМД №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року у встановлені законом строки наступного заявленого товару: 1). „Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ"; 2). „Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних."; 3). „Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - ОВ. Торговельна марка немає даних";

- зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України завершити митне оформлення декларації №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року по наступному заявленому товару: 1). „Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ"; 2). „Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних."; 3). „Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішенням судів була скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669, Відповідач зобов'язаний або прийняти МД або відмовити у прийнятті МД, про що скласти вмотивовану картку відмови. Проте, всупереч вимогам законодавства Відповідач не прийнято вмотивованого рішення щодо розгляду МД, що в свою чергу свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача, оскільки саме на нього покладені обов'язки, пов'язані із митним оформленням товарів.

Представника Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем (Покупцем), з однієї сторони, та Компанією Next Best Clothing Ltd (Продавць), з іншої сторони, 27.08.2013 року укладено договір купівлі-продажу № 01/13, за умовами якого у період із 27.08.2013 року по 31.12.2016 року Продавець зобов'язався відвантажити, а Покупець - прийняти та оплатити товар, а саме одяг, додаткові речі до одягу, взуття та інші вироби з текстильних матеріалів, які використовувались, постачаються у пакувальних мішках навалом, в об'ємі 648000,00 кг, партіями, вартістю 0,75 GBP за 1 кг, у загальному розмірі 486000,00 GBP.

На підставі договору № 01/13 та інвойсу від 08.11.2013 року № NBC-0728 на митну територію України ввезено товар: бувший у користуванні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів; ступінь зносу до 30 %; із текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки, зібрано та продезінфіковано у Великобританії; чоловічий, жіночий та дитячий асортимент, 15214,00 кг; виробник: дані відсутні; країна виробництва: GB.

Митна вартість товарів задекларована за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Позивачем надано Відповідачу електронну митну декларацію №100260000/2013/115357. Для підтвердження митної вартості товарів подані наступні документи: договір № 01/13; інвойс № NBC-0728; накладну від 09.10.2013 року № 0679757; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.10.2013 року № 11; внутрішній договір складського зберігання від 03.10.2013 року № 470-МС; договір про надання послуг митного брокера від 12.08.2013 року № 08/13; договір транспортного експедирування від 08.08.2013 року № ТЕ-3/13; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами від 10.10.2013 року № 38747190; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 09.10.2013 року № 2720; резервну позицію від 26.07.2001 року № 915; висновок Мінприроди від 08.10.2013 року № 3851/07/5-7; декларацію про походження товару від 08.11.2013 року № NBC-0728; сертифікат про фумігацію від 30.09.2013 року № WMT; сертифікат якості від 30.09.2013 року № NBC-QS-1034.

Київською міжрегіональною митницею Міндоходів 25.11.2013 року було відмовлено Позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв'язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митним органом було прийняте рішення про коригування митної вартості товару від 25.11.2013 року № 100260000/2013/200717/2.

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення від 25.11.2013 року №100260000/2013/200717/12 про коригування митної вартості товарів, стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 56474,47 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року по справі №826/1044/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, заявлений позов задоволений. Визнані протиправними і скасовані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року. Стягнуто з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарментс Україна" суму завданих збитків в розмірі 56474 (п'ятдесят шість тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 47 коп.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2016 року, касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасовано, а Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року змінити, скасувати в частині стягнення з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Гарментс Україна" суму завданих збитків в розмірі 56474,47 грн., в решті постанову суду залишено без змін.

У зв'язку із скасуванням картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів, Позивачем 27.01.2016 року було подано до Відповідача, Митного посту «Східного» та Державної фіскальної служби України заяву від 27.01.2016 року №1-27/01 про виконання митних формальностей за МД № 100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року.

Відповідачем Листом від 10.02.2016 року №1017/10/26-70-62-01 повідомив Позивача, що скасування картки відмови не змінює статусу митної декларації від 14.11.2013 №100260000/2013/115357, за якою відмовлено у митному оформлені. Митне оформлення товару можливо провести шляхом подання нової митної декларації у відповідності до статей 3, 257 Митного кодексу України.

Позивач вважає дії Відповідача безпідставними, помилковими та таким, що призвели до порушення чинного законодавства України, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 9 статті 4 Митного кодексу України визначено, що декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

У відповідності до ст. 248 Митного кодексу України, Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Частинами 1, 2 ст. 255 Митного кодексу України, встановлено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу. Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; 3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; 4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п'ятої цієї статті; 5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"; 6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; 7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

Згідно з ст. 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Розклад руху транспортних засобів, що здійснюють регулярні міжнародні рейси, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту державного кордону. З метою підвищення ефективності митного контролю органи доходів і зборів взаємодіють з учасниками зовнішньоекономічної діяльності, уповноваженими економічними операторами, іншими особами, діяльність яких пов'язана із здійсненням зовнішньої торгівлі, та з їх професійними об'єднаннями (асоціаціями).

Відповідно до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Позивачем надано Відповідачу електронну митну декларацію № 100260000/2013/115357. Для підтвердження митної вартості товарів подані наступні документи: договір № 01/13; інвойс № NBC-0728; накладну від 09.10.2013 року № 0679757; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.10.2013 року № 11; внутрішній договір складського зберігання від 03.10.2013 року № 470-МС; договір про надання послуг митного брокера від 12.08.2013 року № 08/13; договір транспортного експедирування від 08.08.2013 року № ТЕ-3/13; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами від 10.10.2013 року № 38747190; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 09.10.2013 року № 2720; резервну позицію від 26.07.2001 року № 915; висновок Мінприроди від 08.10.2013 року № 3851/07/5-7; декларацію про походження товару від 08.11.2013 року № NBC-0728; сертифікат про фумігацію від 30.09.2013 року № WMT; сертифікат якості від 30.09.2013 року № NBC-QS-1034.

Митним органом було прийняте рішення про коригування митної вартості товару від 25.11.2013 року № 100260000/2013/200717/2.

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення від 25.11.2013 року №100260000/2013/200717/12 про коригування митної вартості товарів, стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 56474,47 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року по справі №826/1044/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, заявлений позов задоволений. Визнані протиправними і скасовані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року. Стягнуто з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Гарментс Україна" суму завданих збитків в розмірі 56474 (п'ятдесят шість тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 47 коп.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2016 року, касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасовано, а Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року змінити, скасувати в частині стягнення з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Гарментс Україна" суму завданих збитків в розмірі 56474,47 грн., в решті постанову суду залишено без змін.

Судовими рішенням встановлено, що Позивачем були надані Відповідачу усі наявні в нього документи, передбачені ч.2. ст. 53 МКУ, що необхідні для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. За таких обставин відсутні у митного органу підстави для додаткового витребування згідно ч.3. ст.53 МКУ у Позивача документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 24 Митного кодексу України бездіяльністю є невиконання митними органами, організаціями, їх посадовими особами та іншими працівниками обов'язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

Таким чином, Відповідач не здійснюючи митне оформлення задекларованого Позивачем товару, порушив приписи чинного законодавства України, а відтак не виконав покладених на нього обов'язків, тому така поведінка Відповідача визначається судом як протиправна бездіяльність.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, яка полягає у невиконанні митного оформлення ЕМД №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року у встановлені законом строки наступного заявленого товару: 1). „Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ"; 2). „Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних.''; 3). „Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України завершити митне оформлення декларації №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року по наступному заявленому товару: 1). „Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ"; 2). „Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних."; 3). „Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ.

Відповідно до частини 1 статті 7 Митного кодексу України встановлений порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

У відповідно до частини 4 статті 7 Митного кодексу України безпосереднє керівництво здійсненням державної митної справи покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Крім того, згідно Рекомендації N R (80) 2 Комітету Міністрів, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.80 року (надалі - "Рекомендацій N R (80) 2"), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи N R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів).

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинстві полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя якого є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності передачі повноважень Київської регіональної митниці, яка є спеціальним уповноваженим органом виконавчої влади у галузі митної справи виходить за межі компетенції адміністративного суду і виходить за межі завдань покладених на адміністративне судочинство.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Таким чином, суд не має достатніх повноважень для зобов'язання Відповідача провести митне оформлення, оскільки такий обов'язок покладається чинним законодавством на виконавчий орган з питань митної справи, а саме на Київська міська митниця ДФС.

Виходячи з вищенаведеного, Суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Разом з тим відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, Суд вбачає тривале з 14.11.2013 р., безпідставне невиконання Відповідачем свого обов'язку щодо митного оформлення вантажу.

Тому, з метою повного захисту прав та інтересів Позивача, Суд виходить за межі позовних вимог та вважає за необхідне зобов'язати Київську міську митницю ДФС розглянути та прийняти надану Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна" ЕМД №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 128, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, яка полягає у невиконанні митного оформлення ЕМД №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року у встановлені законом строки наступного заявленого товару: 1). „Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ"; 2). „Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GВ. Торговельна марка немає даних."; 3). „Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - ОВ. Торговельна марка немає даних".

3. Зобов'язати Київську міську митницю ДФС розглянути та прийняти надану Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна" ЕМД №100260000/2013/115357 від 14.11.2013 року.

4. Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна" (податковий номер: 38317152) судові витрати в розмірі 2756,00 грн.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук