Справа № 813/3370/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3370/16

У Х В А Л А

з питань звільнення від сплати судового збору

25 жовтня 2016 року справа № 813/3370/16

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова до відкритого акціонерного товариства «Український інститут автобусо-тролейбусобудування» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова звернулося до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Український інститут автобусо-тролейбусобудування», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 895,47грн.

Ухвалою судді від 10.10.2016 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених у ній недоліків до 24.10.2016 включно, шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

19.10.2016 до суду надійшло клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Вказане клопотання мотивоване тим, що згідно з ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування) та використовуються на виплату пенсій, передбачених вказаним Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов’язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Також зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 кошти на сплату судового збору не передбачені. Посилаючись на ст.ст.55, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджує, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності.

При вирішенні вказаного клопотання суддя виходить з наступного.

Суддею встановлено, що відповідач є бюджетною установою та фінансується за рахунок бюджетних коштів. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсій, передбачених вказаним Законом; надання соціальних послуг, передбачених вказаним Законом; фінансування адміністративних витрат, пов’язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати і доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до положень ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини» зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01.09.2015, прийнятий в тому числі з метою дисциплінування суб'єктів владних повноважень у відносинах із судами та унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону доручено Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 05.02.2016 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України» від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Отже, бюджетні установи мають передбачати у кошторисі, а також виділяти кошти на сплату судового збору.

З огляду на наведене, суддя вважає, що відсутні підстави для звільнення управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова від сплати судового збору у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова до відкритого акціонерного товариства «Український інститут автобусо-тролейбусобудування» про стягнення заборгованості.

Щодо тверджень позивача, які стосуються обмеження його доступу до суду внаслідок недостатнього бюджетного фінансування, суддя зазначає наступне.

22.05.2015 Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VІІІ.

Набрання чинності Законом України «Про судовий збір» відтерміновано до 01.09.2015, що визначено п.1 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судовий збір».

Разом з цим п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судовий збір» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України крім іншого обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України «Про судовий збір» коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб’єктів, що звільняються від сплати судового збору, що за висновком суб’єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

З огляду на викладене, суддя вважає необгрунтованими доводи позивача про обмеження його права на доступ до суду внаслідок недостатнього бюджетного фінансування.

Керуючись ст.ст. 88, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про звільнення від сплати судового збору відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя А.Г. Гулик