Справа № 758/6354/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6354/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бойко Юлії Богданівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа: Департамент патрульної поліції, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.05.2016 року, близько 19 год. він рухався по вул. Мостицькій в першій смузі в напрямку до вул. Вишгородської, керуючи автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1. Наближаючись до перехрестя з вулицею Вишгородська на швидкості близько 20 км/год., на світлофорі в додатковій секції (стрілка вправо) горіло зелене світло. За п'ять метрів до перетину ним перехрестя зелена стрілка перший раз моргнула. Враховуючи поганий стан дорожнього покриття, близькість до перехрестя та несприятливі погодні умови, йшов дощ, він прийняв рішення завершити маневр та здійснив поворот праворуч. Інших перешкод у вигляді пішоходів чи транспортних засобів в напрямку його руху на даний час не було.

Зазначає, що пересвідчившись, що він не створюють будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху він закінчив маневр повороту і продовжив рух вулицею Вишгородська у напрямку вулиці Білицька і побачивши в дзеркалі заднього виду поліцейську машину у якої промайнув червоний проблискуючий маячок зупинився.

Посилається на те, що інспектором ПП роти №7, батальйону №2 Управління ПП в м. Києві лейтенантом поліції Бойко Ю.Б. було повідомлено, що він проїхав перехрестя на вимкнуту додаткову секцію світлофора чим порушив ПДР України у звязку з чим на нього було складено постанову серії ПС № 554216 за ст.122 ч.2 КУпАП за порушення пункту 8.7.3 (з) ПДР України, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Звертає увагу суду на те, що жодних доказів того, що саме він порушив правила дорожнього руху інспектор ПП не надав, а тому вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора ПП при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 287, 288 КУпАП звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обгрунтувавши поясненнями просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти вимог, обгрунтувавши запереченнями просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечує проти вимог позивача мотивуючи зокрема тим, що відповідач розглядаючи справу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормами діючого законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2016 року інспектором ПП роти №7, батальйону №2 Управління ПП в м. Києві лейтенантом поліції Бойко Ю.Б. було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 № 554216, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425, 00 грн., мотивуючи її тим, що останній 14.05.2016 року о 19 год. 05 хв. в м. Києві на перехресті вул. Вишгородська - вул. Мостицька керуючи автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на вимкнуту додаткову секцію світлофора чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України і чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так підпункт З пункту 8.7.3. ПДР України визначає, що вимкнений сигнал додаткової секції світлофора забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками)…

За приписами частини другої статті 122 КУпАП, зокрема проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України можна зробити висновок, що складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є зокрема проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Зі змісту КУпАП вбачається, що ним закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За приписами статті 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно статті 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

З викладеного вбачається, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення.

Судом же встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дані дії виконано не було, зокрема не всебічно, не повно і не об'єктивно з'ясовано обставини справи та не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні, про що свідчить відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини і як наслідок притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності як події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП так і його складу в його діях, чим грубо порушено вимоги ст. 19 Конституції України та ст.ст. 245, 256, 268, 272, 280 КУпАП.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача та представника третьої особи проти позову, оскільки вони об'єктивно спростовуються наданими суду позивачем доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами.

Крім того суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_4 та не бере їх до уваги, оскільки останній на момент винесення оскаржуваної постанови відповідачем перебував разом із нею на патрулюванні, є її колегою, а тому є зацікавленою особою.

З врахуванням викладеного, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122 ч. 2, 245, 247, 252, 268, 280, 284 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ПП роти №7, батальйону №2 Управління ПП в м. Києві лейтенанта поліції Бойко Юлії Богданівни щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 554216 від 14.05.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 554216 від 14.05.2016 року винесену інспектором ПП роти №7, батальйону №2 Управління ПП в м. Києві лейтенанта поліції Бойко Юлією Богданівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Декаленко