Справа № 2-а-6405/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6405/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну іву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту ілєння Коростенської районної державної адміністрації про визнання неправомірних дій та нення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що він терпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає в м. Коростень, іесеному до зони радіоактивного забрудення та працює в ТОВ «НВП "Промкомплект» в с. Щорсівка, остенського району, а тому відповідно до 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний іст громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має so на доплату до заробітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились застосування кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, іновлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № »/ тому позивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та іального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені кошти, гдбачені ст., 39 Закону № 796-ХІІ в розмірі 18275,46 грн. за період з 01.08.2006 року по 01.12.2009 У-

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи З ігорії. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які граждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної доплати до ібітної плати, як особа, що працює на території гарантованого добровільного відселення в розмірі 2 імальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому нірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про пенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному юшенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками іжетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та іального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали глідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам водиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального істу населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за іем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної ганови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної жавної адміністрації є належним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України інній не довів належними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного гжету України, що направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту їлення для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 зну № 796 XII. Згідно вказаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, чи бездіяльності покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС У країни для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно заперечення відповідача, останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позовні вимоги за період з 18.12. 2008 року по 01.12.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги. ?

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94,99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, -

постановив

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати до заробітної плати відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплату до заробітної плати починаючи з 18.12. 2008 року по 01.12.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду.

Суддя