Справа № 727/6858/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6858/16-а
Провадження № 2-а/727/221/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови ДР №144625 від 03 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці посилаючись на те, що 03 вересня 2016 року, інспектором 3-ї роти батальйону ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці, лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДР № 144625, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вважає, що вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2016 року є незаконною та не обґрунтованою, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, а тому підлягає скасуванню.

Із змісту даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, 03 вересня 2016 року о 17:10 годині по вул. Зеленій, 4 в м. Чернівці порушив вимоги знаку 3.21 «Вїзд заборонено», порушивши п. 8.4. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

При цьому позивач стверджує, що він не заїжджав на вул. Зелену під знаком 3.21 «Вїзд заборонено», про що неодноразово повідомляв інспектору УПП в м. Чернівці. Інспектор його зупинив на виїзді з вул. Зеленої на вул. Руську м. Чернівців, а на даному перехресті відсутні будь-які знаки взагалі, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Інспектор УПП в м. Чернівці під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не зясував, чи був факт вчинення адміністративного правопорушення та жодних доказів не навів.

Окрім того, інспектор УПП в м. Чернівці виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, однак словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» на думку позивача не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Так, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку по вул. Заводська, 22 м. Чернівців, де розташоване ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці, однак інспектор УПП в м. Чернівці положень цього Закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Під час складання оскаржуваної постанови він просив інспектора УПП в м.Чернівці надати можливість написати заперечення, однак у відповідь на це останній пропонував йому написати клопотання. Всі його зауваження про те, що між запереченням та клопотанням є суттєва різниця, інспектор проігнорував. Таким чином вважає, що його права були грубо порушені, оскільки під час винесення постанови йому навіть не надали можливості подати заперечення, хоча він заявляв про своє бажання їх подати.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДР №144625 у справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255,00 гривень, провадження по адміністративній справі закрити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позову підтримала в повному обсязі та вказала, що зі слів її довірителя позивач ОСОБА_3 виїжджав з ресторану «Затишок». Патрульні поліцейські не могли це бачити. Його автомобіль був зупинений по вул. Зеленій, 4 м.Чернівці, а знак знаходиться по вул. Зелена, 6 м. Чернівців. Позивач на вул. Кишинівській м. Чернівців не був і звідти на вул.Зелену не повертав. Постанова у справі про адміністративне правопорушення була складена за адресою: вул. Зелена, 4, а саме там, де ще не діє зона знаку односторонній рух. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 03.09.2016 року приблизно о 17:10 год. інспектор роти № 3 ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор роти № 3 ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_6 під час спільного патрулювання виявили порушення Правил дорожнього руху України, а саме: водій автомобіля марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, керуючи даним транспортним засобом, здійснив вїзд по вул. Зелена м. Чернівці в зоні дії дорожнього знаку 3.21 ПДР України «Вїзд заборонено», в результаті чого порушив п.8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Зупинивши транспортний засіб, інспектор УПП в м. Чернівці ОСОБА_5 підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР України та попросив предявити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в свою чергу позивач ОСОБА_3 предявив відповідні документи.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейським було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ДР №144625 від 03.09.2016 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., після чого постанову було надано позивачу для ознайомлення.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. № 139.5 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, поліцейським, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Представник відповідача стверджує, що біля будинку № 4 по вул. Зеленій м. Чернівців розташований дорожній знак 5.5 ПДР України «Дорога з одностороннім рухом», зона дії якого поширюється до перехрестя вулиць Зеленої та Кишинівської, а відповідно на зазначеному перехресті знаходиться дорожній знак 3.21 ПДР України «Вїзд заборонено». Тобто, транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався з порушенням ПДР України зі сторони вул.Кишинівська, був зупинений працівниками патрульної поліції для припинення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за безпідставністю в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що 03.09.2016 року він та інспектор роти № 3 УПП в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_6 під час спільного патрулювання виявили порушення ПДР України, а саме: їх автомобіль рухався з вул. Руської та звернув на вул. Зелену м. Чернівців. Навпроти них рухався транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1. Після зупинки автомобіля позивача, останній потім повідомив, що він виїжджав з ринку. На водія ОСОБА_3 було складено постанову про порушення вимог знаку 3.21 ПДР України «Вїзд заборонено», який знаходиться в районі перехрестя з вул. Кишинівської та вул. Зеленої м. Чернівців, однак він не бачив як позивач ОСОБА_3 виїжджав з вул. Кишиніської м. Чернівців. При цьому, свідок зазначив, що водій вказаного транспортного засобу фактично порушив вимоги знаку «Дорога з одностороннім рухом». На місці ОСОБА_3 відразу заперечував порушення ним ПДР і говорив, що все буде оскаржувати. Вважав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №144625 від 03.09.2016 року відносно ОСОБА_3 винесена законно і скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ДР №144625 від 03.09.2016 року, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с.7). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1, 03 вересня 2016 року о 17:10 годині в м. Чернівці, по вул. Зелена, порушив вимогу знаку 3.21 «Вїзд заборонено», порушивши п. 8.4 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України, передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині другій ст.258 КпАП України визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що інспектор роти № 3 ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_5 03 вересня 2016 року виніс постанову серії ДР №144625 в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнув позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 255 грн. з порушенням вимог Закону, оскільки в постанові зазначено, що позивач ОСОБА_3 вчинив правопорушення по вул. Зеленій м. Чернівці, однак не зазначено біля якого саме будинку було вчинено правопорушення, що є обовязковим відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, а також в даній справі має суттєве значення, тому з цих підстав постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам даної статті.

Також при складанні постанови в справі про адміністративне правопорушення дії інспектора УПП в м. Чернівці ОСОБА_5 ґрунтувалися лише на припущеннях, оскільки при допиті його в якості свідка було встановлено, що він не бачив як водій ОСОБА_3 виїжджав з вул. Кишинівської на вул. Зелену м. Чернівців, в той час як знак 3.21 «Вїзд заборонено» розташований саме в районі даного перехрестя, тому і з цих підстав постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - відповідач повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, а також посилання на докази та конкретні обставини, які були враховані інспектором при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту порушення позивачем вимоги знаку 3.21 «Вїзд заборонено», за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок прийняття оскаржуваної постанови, оскільки в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення серія ДР №144625 від 03 вересня 2016 року не містяться дані біля якого будинку по вул. Зеленій м. Чернівців було вчинено правопорушення, інспектор УПП в м. Чернівці ОСОБА_5 не бачив як позивач ОСОБА_3 виїжджав з вул. Кишинівської на вул. Зелену м. Чернівців, а також у п.8 вказаної постанови зазначено, що до постанови додається відео, хоча фактично це не відповідає дійсності, оскільки відео відсутнє.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 слід задовольнити, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 69-71, 99, 100, 158-163, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції в м.Чернівці про скасування постанови ДР №144625 від 03 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ДР №144625 у справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255,00 гривень визнати незаконною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ :