Справа № 2а/0270/4688/11
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4688/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: прокурора Бершадського району Вінницької області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

ВСТАНОВИВ :

18 жовтня 2011 року до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся прокурор Бершадського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі (далі - УПФУ у Бершадському районі) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 1404 грн. 30 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначив, що внаслідок несплати коштів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків до управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі в сумі 1404 грн. 30 коп.

Оскільки заборгованість в добровільному порядку не погашена, прокурор Бершадського району, на підставі статті 60 КАС України, звернувся в інтересах держави в особі УПФ України у Бершадському районі до суду з позовом про стягнення коштів.

Прокурор та представник позивача в судове засідання не з'явились, проте від представника прокуратури надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судові засідання, що призначалися на 03 листопада 2011 року та 18 листопада 2011 року, не зявлявся, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.15, 23). При цьому суд враховує також і те, що 31 жовтня та 16 листопада 2011 року до суду від відповідача надходили клопотання, у яких вказувалось про неможливість належно підготуватись до судового засідання в зв'язку з ненадходженням на його адресу копії позовної заяви. Разом з тим, повідомляючи про судове засідання, що призначалося на 16 листопада 2011 року, судом разом з повісткою направлено на адресу відповідача копію позовної заяви, що підтверджується записом на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.23).

За таких обставин, повторну неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як навмисне ігнорування ним судових викликів.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області і є платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак, у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" зобовязаний самостійно нараховувати (обчислювати) страхові внески.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яким разом із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

З огляду на викладене випливає, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не повязані із сплатою підприємцем податків, а також на них не поширюється податкове законодавство.

Отже, обов'язок сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності. Саме тому положення Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" в частині звільнення субєктів малого підприємництва - платників єдиного податку від сплати збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не підлягають застосуванню, оскільки суперечать вимогам Закону №1058-ІV.

Разом з тим, порядок обчислення та сплати страхових внесків визначені статтею 20 Закону №1058-ІV, згідно з якою страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Всупереч вимогам статті 20 Закону, відповідач не сплатив суму страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в звязку з чим виникла заборгованість зі сплати недоїмки в сумі 1404 грн. 30 коп.

Згідно із пунктом 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

На підставі викладеного, відповідачу направлялася вимога № 537 від 31.01.2011 року про сплату боргу в сумі 1404 грн. 30 коп. (а.с.5). Однак, боржник від отримання даної вимоги відмовився, що підтверджується копією конверта (а.с. 6).

Статтею 23 Закону встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

На підставі викладеного, враховуючи, що позов підтверджений матеріалами справи, а обставини, наведені у ньому, відповідачем не спростовані, тому підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовільнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул. Жовтнева, 32, м. Бершадь, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі (вул. Радянська, 23, м. Бершадь, Вінницька область, р/р 0103 в ОПЕРВ ВАТ "Державний Ощадний банк України" м. Вінниця, МФО 302076, ідентифікаційний код 20106156) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1404 (одна тисяча чотириста чотири) гривень 30 копійок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович

18.11.2011