Справа № 815/4767/16
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4767/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання: Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представник відповідача не зявився,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Булдинка» до Комінтерновської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Южненське відділення) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 13.07.2016 року,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Приватного підприємства «Булдинка» до Комінтерновської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Южненське відділення) в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 13.07.2016 року;

-визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 13.07.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Комінтернівська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за результатами перевірки ПП «Булдинка» склала акт, яким встановлені наступні порушення податкового законодавства:

1) п. 292.1 ст.292 ПК України в результаті чого встановлено заниження єдиного податку з юридичних осіб в сумі 1350 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 1350 грн.

2) п.18.1 ст.18 розділу І ПК України п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.п.164.2.17е, п.162.17 ст.162 та п.п.168.1.1, п.168.1 ст.168 розділу ІV ПК України.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення рішення від 17.02.2016 року № 001091700.

На зазначене податкове повідомлення рішення ПП «Булдинка» подало скаргу до ГУ ДФС в Одеській області від 23.03.2016 року, а також доповнення до скарги від 10.05.2016 року в яких просило визнати незаконним та скасувати вказане рішення податкової.

За результатами розгляду первинної скарги своїм рішенням від 10.05.2016 року № 1106/10/15-32-10-01-07 ГУ ДФС в Одеській області скасувала податкове повідомлення рішення від 17.02.2016 року № 001091700 та зобовязала Комінтернівську ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області прийняти податкове повідомлення рішення за формою «Д» про збільшення грошового зобовязання податку з доходів фізичних осіб з найманих працівників на суму 147329,50 грн. та штрафних (фінансових) санкцій з цього податку на суму 36832,38 грн. та за формою «Р» про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510 грн.

На рішення ГУ ДФС в Одеській області від 10.05.2016 року позивач подав скаргу в якій просив скасувати це рішення в частині зобовязання Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області прийняти податкове повідомлення рішення за формою «Д» у відповідності до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків про збільшення грошового зобовязання податку з доходів фізичних осіб з найманих працівників , та за формою «Р» про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Інші пункти Рішення, а саме в частині скасування податкового повідомлення рішення, ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області від 17.02.2016 р. № 001091700 ПП «Булдинка» просило залишити без змін.

Комінтернівська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, не дочекавшись рішення ДФС України, винесла інші податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 13.07.2016 року.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями від 13.07.2016 року ПП «Булдинка» подало скаргу до ГУ ДФС в Одеській області, але ГУ ДФС залишило скаргу без розгляду.

Вказані податкові повідомлення рішення винесені з урахуванням рішення про виправлення помилки від 11.07.2016 року № 1517/10/15-32-10-01-02 ГУ ДФС в Одеській області та на підставі Акту ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області № 000001/15-33-23/31000770 від 04 січня 2016 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Булдинка» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 р. по 18.12.2015 р., валютного та іншого законодавства за період 01.10.2012 р. по 18.12.2015 р.»

Позивач вважає податкові повідомлення рішення незаконними та такими, що належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві ( а.с.3-8).

Відповідач у судове засідання не зявився про день час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

До суду від відповідача письмових заперечень на адміністративний позов не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Булдинка» зареєстроване та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області.

ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області здійснила документальну виїзну позапланову перевірку ПП «Булдинка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 18.12.2015 року.

04.01.2016 року за результатами перевірки ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області склала акт № 000001/15-33-22/31000770 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Булдинка» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 18.12.2015 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 18.12.2015 рік» (а.с. 10-19).

В акті перевірки встановлено наступні порушення з боку позивача:

1) п. 292.1 ст.292 ПК України в результаті чого встановлено заниження єдиного податку з юридичних осіб в сумі 1350 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 1350 грн.

2) п.18.1 ст.18 розділу І ПК України п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.п.164.2.17е, п.162.17 ст.162 та п.п.168.1.1, п.168.1 ст.168 розділу ІV ПК України.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення рішення:

- № НОМЕР_3 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у розмірі 179487,75 грн.(а.с.20).

Не погоджуючись з податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_3 позивач подав скаргу до ГУ ДФС в Одеській області. За результатами розгляду скарги з урахуванням рішення «про виправлення помилки» скасовано податкове повідомлення рішення та Комінтернівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення рішення №, № від 13.07.2016 року.

Податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 13.07.2016 року збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 184161,88 грн. (а.с.22).

Податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_2 від 13.07.2016 року збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати за штрафними санкціями у розмірі 510,00 грн. (а.с.23).

Як на підставу своїх заперечень, відповідач посилається на те, що впродовж проведення перевірки податковий орган встановив, що ОСОБА_2 подав звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО-0000001 від 21.01.2015 року у сумі 721000 грн., до якого надано реєстр квитанцій про сплату вартості товару, придбаного у ТОВ «Торговий Дім «Агроімпорт ЛТД»» без оригіналів цих документів. З цієї самої підстави відповідач дійшов висновку, що податковим агентом ПП «Булдинка» не виконало функції податкового агента, а саме було виплачено дохід ОСОБА_2 як додаткове благо без сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб (а.с.93).

Однак, суд не погоджується з такими висновками відповідача з наступних підстав.

Суд встановив, що між ПП «Булдинка» який іменується Довіритель ОСОБА_2,який діє як Повірений, укладено договори доручення № 1 від 28.11.2014 року, № 2 від 20.01.2015 року між юридичною особою та фізичною особою на здійснення угод (а.с.52-53, 56-57).

Також суд встановив, що ОСОБА_2 уклав договори передоручення № 1 від 02.12.2014 року з ОСОБА_3 (а.с.54-55), №2 від 21.01.2015 року з ОСОБА_4 (а.с.58-59).

Відповідно до п.3.1 Статуту ПП «Булдинка», для виконання завдань та досягнення цілей, передбачених Статутом, підприємство має право укладати від власного імені договори, угоди та інші юридичні акти.

Згідно з розділом 8 Статуту ПП «Булдинка», поточна діяльність підприємства здійснюється через його керівні органи.

Відповідно до абз. «г» п.8.10.2 Статуту ПП «Булдинка», директор підприємства без довіреності діє від імені підприємства, підписує договори, угоди, контракти з урахування обмежень, визначених цим Статутом, відкриває рахунки в установах банку, має право першого підпису.

Суд встановив, що відповідно до предмету договору доручення №1 від 28.11.2014 року, в порядку та на умовах цього договору, Повірений зобовязується від імені та за рахунок Довірителя, прийняти товар та оплатити його відповідно до Договору постачання № АІ 535 від 28.11.2014 року укладений між ТОВ «Торговий Дім «Агроімпорт ЛТД»» та ПП «Булдинка» (а.с.72-75). Відповідно до предмету договору доручення № 2 від 20.02.2015 року в порядку та на умовах цього договору, Повірений зобовязується від імені та за рахунок Довірителя, прийняти товар, та оплатити його відповідно до договору постачання укладений між ТОВ «Торговий Дім «Агроімпорт ЛТД»» та ПП «Булдинка» № АІ -00128 від 20.02.2015 року (а.с.64-71).

Згідно з ч.2.3 зазначених договорів доручення Повірений має право передати виконання доручення іншій особі, тобто укласти договір передоручення.

Відповідно до ст.240 Цивільного кодексу України, представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Отже замісники ОСОБА_5, ОСОБА_3 діючи на підставі передоручення, законно здійснили виплати від імені ПП «Булдинка» за договором постачання № АІ -00128 від 20.01.2015 року про, що свідчать платіжні доручення від 21.01.2015 року та від 02.12.2014 року (а.с.48-51).

Адже відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визначений судом недійсним.

Відповідач не надав жодного доказу про недійсність договорів.

З огляду на матеріали справи вбачається, що виплачений дохід гр. ОСОБА_2 відображений по оборотно сальдовій відомості по рах. 702 «Дохід від реалізації товарів» за 2 квартал 2015 року на суму 1045027,14 грн., як обороти по дебету та кредиту сальдо на початок та кінець періоду відсутнє (а.с.95).

Відповідно до ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження відомостей по рахункам та розрахункам з підзвітними особами.

Тобто, суд вважає, що позивач не порушував податкове законодавство.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які б вказували або спростовували доводи позивача.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України безпідставно прийняв податкові повідомлення-рішення від 13.07.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 13.07.2016 року.

3.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 13.07.2016 року.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Булдинка» () витрати на судовий збір у розмірі 3370 (три тисячі триста сімдесят),55 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 18 жовтня 2016 року.

Суддя О.Я. Бойко

.