Справа № 812/983/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/983/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання : Кравцовій Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1, дов. від 01.04.2016;

представника відповідача ОСОБА_2, дов № 4837/12-09-10 від 03.06.2016

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2016 року фізична особа підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (далі ДПІ у м. Лисичанську, відповідач), в обґрунтування якого зазначив, що для провадження підприємницької діяльності він орендує у ТОВ «Комбінат хлібобулочних виробів «Лисичанськхліб» приміщення магазину «Домашній», суборендарем зазначеного приміщення є ФОП ОСОБА_4 Позивач 14.04.2016 отримав від ДПІ у м. Лисичанську рішення про застосування фінансових санкцій від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка. На вказане рішення позивачем подавались скарги до ГУ ДФС у Луганській області та до ДФС України, однак, у їх задоволенні позивачу було відмовлено. Рішення ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 25.07.2016 отримано позивачем 29.07.2016.

Рішення відповідача від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 позивач вважає протиправним у звязку з наступним. Вказане рішення прийнято на підставі протоколу № 5 від 14.01.2016 про адміністративне правопорушення, складеного співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області. Саме правопорушення, зафіксоване у протоколі № 5 від 14.01.2016, відбулось 29.12.2015. При цьому особи, які проводили перевірку не мали при собі наказу на проведення перевірки, не надали направлень на перевірку та службових посвідчень, а також не зареєстрували проведення перевірки в журналі перевірок. Матеріали, на підставі яких складено протокол № 5 від 14.01.2016 містять ряд суперечностей, зокрема, в акті огляду речей від 29.12.2015 вказано, що встановлено зберігання та реалізацію алкоголю продавцем ОСОБА_5, а у рапорті ОСОБА_5 вже зазначена як скаржник. У протоколі № 5 від 14.01.2016 вказано, що продавцем була ОСОБА_6 При цьому, на час прийняття оскаржуваного рішення постановою Лисичанського міського суду від 01.04.2016 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Вказані обставини відповідачем не враховано.

Крім того, Податковим кодексом України передбачено застосування штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення, а тому застосування фінансових санкцій на підставі рішення суперечить чинному законодавству.

Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Лисичанську від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_3 до 25.01.2016 мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та здійснював реалізацію лише алкогольних напоїв з марками акцизного збору встановленого зразка. ОСОБА_6 у ФОП ОСОБА_3 ніколи продавцем не працювала та він їй ніяких розпоряджень щодо реалізації алкогольних напоїв на розлив без марок акцизного збору не надавав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав до суду письмові заперечення (а.с. 107-111), в яких послався на те, що рішення ДПІ у м. Лисичанську від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн прийнято на підставі протоколу № 5 від 14.01.2016 про адміністративне правопорушення, оскільки згідно п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790, із змінами і доповненнями, встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Вказаними матеріалами встановлено факт реалізації алкогольних напоїв на розлив без належного маркування та марок акцизного податку. Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працює старшим оперуповноваженим з ОВС оперативного управління ГУ ДФС у Луганській області. 29.12.2015 він разом із співробітниками перебував у м. Лисичанськ, проходив поблизу магазину «Домашній» та побачив, як з магазину вийшов чоловік з двома пластиковими пляшками з рідиною білого та коричневого кольору. Цей чоловік підійшов до них, оскільки вони були у форменому одязі та пояснив, що щойно придбав у магазині горілку та коньяк на розлив, а тепер у нього виник сумнів щодо якості зазначених напоїв та його цікавить чи законно здійснюється продаж алкоголю на розлив в цьому магазині. Після зазначених пояснень вказаний чоловік яким виявився ОСОБА_8 погодився надати письмові пояснення, а також добровільно видав придбану ним алкогольну продукцію в пластикових пляшках. Після цього свідок зі співробітниками зайшов в магазин «Домашній» (м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353) та побачив, що в магазині дійсно є відділ з алкогольними напоями де поряд з холодильником на стіні розташовані металеві стелажі з пластиковими та скляними бутлями. На бутлях були відсутні будь-які маркування та марки акцизного податку. За прилавком знаходилась жінка-реалізатор, яка на замовлення покупців наливала з бутлів рідину та проводила розрахунки. Касові чеки при цьому не видавались. Свідок підійшовши до прилавку назвав свої дані, надав службове посвідчення та запропонував продавцю, якою виявилась ОСОБА_6, надати дозвільні документи на продаж алкоголю. ОСОБА_6 спочатку почала надавати пояснення, що вона працює продавцем-стажером у ОСОБА_3 та за його вказівкою здійснює продаж алкоголю, також пояснила, що жодних документів вона не має. У подальшому, коли пояснення ОСОБА_6 було записано вона відмовилась їх підписувати. Факт відмови від підписання пояснень засвідчили двоє понятих сторонніх покупців. Через відсутність дозвільних документів на продаж алкоголю на розлив та документів на сам алкоголь колега свідка почав складати акт вилучення, а до свідка підійшла жінка, та поскаржилась на те, що вона раніше вже придбавала в цьому магазині алкоголь на розлив та після його вживання їй стало зле. Свідок відібрав у жінки, якою виявилась ОСОБА_5, письмові пояснення. Особу ОСОБА_5 ним встановлено з її слів. Після початку перевірки але до її закінчення підійшов ОСОБА_3, який надав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкоголем та не заперечував, що алкоголь в бутлях належить йому, тому в акті вилучення та в протоколі про адміністративне правопорушення і було вказано саме його імя. Від написання письмових пояснень ОСОБА_3 відмовився.

Свідок ОСОБА_6 пояснила у судовому засіданні 15.09.2016, що вона мала намір працювати у ФОП ОСОБА_4 продавцем але досвіду не мала, а тому остання запропонувала їй пройти стажування. Події, які відбувались 29.12.2015 вона добре памятає, оскільки це її день народження. У цей день ОСОБА_4 попросила її підійти в магазин та допомогти у відділі алкогольних напоїв. В її обовязки входило розставляти продукцію на прилавку, наливати горілку, коньяк, вино на розлив у пластикові пляшки без будь-якого маркування на замовлення покупців, розраховуватись з ними. З касовим апаратом вона не працювала, оскільки ще не навчилась. Гроші вона передавала ОСОБА_4, яка весь час знаходилась поряд. Всі розпорядження вона отримувала лише від ОСОБА_4 та зі ОСОБА_3 ніколи не працювала. Коли до приміщення магазину 29.12.2015 зайшли чоловіки у військовій формі та почали вилучати бутилі з горілкою та коньяком свідок ОСОБА_6 обслуговувала покупців, а саме продавала алкоголь на розлив. На бутлях з алкоголем було маркування у вигляді написів «горілка» або «коньяк». Чи мала ОСОБА_4 якісь документи на торгівлю алкоголем на розлив, а також на сам алкоголь вона не питала, оскільки не знала які документи необхідно мати для торгівля алкоголем. Сама ОСОБА_4 їй жодних документів не надавала.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона 29.04.2016 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на прізвище чоловіка ОСОБА_3. Пояснила, що вона з 2013 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність у приміщенні магазину «Домашній» де орендую торгову площу за договором суборенди, укладеним із ФОП ОСОБА_3 У грудні 2015 року основним видом діяльності є торгівля продуктами харчування, алкогольними напоями, а саме пивом бутильованим та пивом на розлив, а також побутовою хімією. Вказані товари розміщено у різних відділах магазину «Домашній». Ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями вона не мала, тому що у грудні 2015 року на торгівлю пивом, на її думку, ліцензія не була обовязковою. 29.12.2015 вона знаходилась у магазині у відділі, облаштованому для торгівлі пивом, у якому біля стіни стояв металевий стелаж з розміщеними на ньому кегами з пивом, збоку стояв великий холодильник з пивом у пляшках та з іншими напоями, а за вказаним холодильником розташовувався відділ ФОП ОСОБА_3 з алкогольними напоями та сигаретами. Вхід до відділу ОСОБА_3 стороннім особам був заблокований холодильником, однак, вона, за устою домовленістю з батьком ОСОБА_3 іноді здійснювала продаж покупцям сигарет та іншого товарк, коли господар відділу був відсутній. Також, свідок пояснила, що у грудні 2015 року вона придбала для власних потреб горілку, коньяк та вино у пластикових пляшках обємом по 5 літрів та у скляних бутлях обємом по 10 літрів. Вказані алкогольні напої зберігались у відділі. У кого вона придбала вказаний алкоголь та у якій кількості не памятає, однак, наполягала, що алкоголь було придбано лише для власного споживання на новорічні свята. 29.12.2015 у відділі крім неї бала також ОСОБА_6, яка прийшла для того, щоб пройти стажування на продавця з подальшим працевлаштуванням. ОСОБА_6 допомагала їй розставляти товар, допомагала також обслуговувати покупців. Близько 13 години до відділу забігло троє чоловіків у військовій форма та почали з під прилавку забирати бутилі з горілкою, які були придбані свідком для власного споживання. Скільки саме бутилів вилучили свідок не памятає, на її пояснення, що горілку вона придбала для себе військові не реагували, жодних документів не надали, а тому вона була змушена звернутись до поліції, а саме до дільничного інспектора. Після того, як дільничний прибув до магазину «Домашній» зясувалось, що військові, які вчинили безлад у її відділі це працівники податкової. Незважаючи на те, що вона пояснювала вказаним особам, що алкоголь без маркування належить їй особисто працівники податкової поліції їй жодних документів, у тому числі і щодо вилучення алкоголю, не надали та у неї також ніяких документів не вимагали. ОСОБА_6 постійно була поряд, вона на той час не була ще прийнята на роботу, а лише проходила стажування. ОСОБА_6 як 29.12.2015 так і у подальшому працювала лише у свідка та у відділі ОСОБА_3 ніколи не працювала.

Заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.08.2014 за № 0008722. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом діяльності є: 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.14-15).

ФОП ОСОБА_3 як платник податків перебуває на податковому обліку в Державній податковії інспекції у м. Лисичанську.

ФОП ОСОБА_3 19.01.2015 отримав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями АЕ № 540504 з терміном дії з 25.01.2015 по 25.01.2016 та місцем торгівлі м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353 (магазин) (а.с. 18-19).

Відповідно до договору № 2 від 01.01.2015, укладеного між ТОВ «Комбінат хлібобулочних виробів «Лисичанськхліб» та ФОП ОСОБА_3, останній отримав в оренду частину нежитлового приміщення площею 190 м2 на першому поверсі торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, строком на один рік.(а.с. 76-77)

За договором суборенди № 3 від 01.01.2015, укладеним між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_10, частину орендованої площі 100 м2 за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, ОСОБА_3 передав у суборенду ОСОБА_4 строком до 31.12.2016 (а.с. 81-86)

Згідно протоколу № 5 від 14.01.2016 про адміністративне правопорушення 29.12.2015 в магазині «Домашній» за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, де здійснює господарську діяльність ПП ОСОБА_3, в порушення вимог ст. 15, 17 ч. 2 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», реалізовано фальсифіковані алкогольні напої, зокрема, незаконно виготовлені алкогольні напої, що не відповідають вимогам ДСТУ та без відповідних марок акцизного збору (а.с. 112-113).

При цьому, факт реалізації алкогольних напоїв на розлив у магазині «Домашній» (м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353 м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353) підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 29.12.2015 про придбання у вказаному магазині на розлив однієї пляшки горілки обємом 1 літр за ціною 70 грн та однієї пляшки коньяку обємом 1 літр за ціною 80 грн без належного маркування (а.с. 114-115), актом від 29.12.2015 добровільної видачі ОСОБА_8 алкогольних напоїв у двох пластикових пляшках (а.с. 116), актом огляду речей при вчиненні правопорушення від 29.12.2015, відповідно до якого у магазині «Домашній» (м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353) проведено вилучення трьох скляних бутилів обємом по 10 літрів кожен з рідиною прозорого та коричневого кольору з наливними отворами (а.с. 117-118).

Крім того, факт реалізації алкогольних напоїв (горілки, коньяку та вина) на розлив підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_6

Відповідно до висновку № 103 від 06.01.2016 Луганського сектору з питань експертизи та досліджень рідина в переданих для дослідження трьох скляних бутлях обємом по 10 літрів кожна, заповнені приблизно на 2/3 обєму та в двох пластикових пляшках обємом по 1 літру кожна з різким запахом алкоголю є рідиною міцністю від 37 до 30% та не відповідає визначеним вимогам ДСТУ (а.с.123-128)

Тобто, вказаним висновком підтверджено, що алкогольні напої, які реалізовувались у магазині «Домашній» є фальсифікованими алкогольними напоями.

Рішенням ДПІ у м. Лисичанську про застосування фінансових санкцій від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 17000 грн за порушення норм ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 20-21).

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790, із змінами і доповненнями, встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Тобто, протокол № 5 від 14.01.2016 про адміністративне правопорушення може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Однак, суд враховує, що постановою Лисичанського міського суду від 01.04.2016 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 177-2 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення в діях останнього (а.с. 55)

Згідно ч. 4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суд зазначив, що наданими доказами не підтверджено, що саме ОСОБА_3 вчинив вказане правопорушення, оскільки у протоколі № 5 від 14.01.2016 про адміністративне правопорушення вказано, що реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка відбулась в приміщенні магазину «Домашній» за адресою м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, де також здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_3

При цьому, судом встановлено, що за вказаною адресою підприємницьку діяльність також здійснювала і ФОП ОСОБА_4, що підтверджено відповідними договорами суборенди нежитлового приміщення.

Приналежність вилучених бутлів з алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка саме ФОП ОСОБА_4, а те ФОП ОСОБА_3 підтверджено показаннями свідка ОСОБА_6, показаннями самої ОСОБА_4, наданими суду під час розгляду даної справи, а також протоколом прийняття заяви про вчинено кримінальне правопорушення від 29.12.2016, складеним старшим інспектором Лисичанського відділу поліції (а.с. 47) та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 29.12.2016 (а.с. 48-49), у яких вона власноруч зазначила, що вилучені ємкості з горілкою та коньяком належать саме їй.

Пояснення ОСОБА_4 (ОСОБА_3), надані під час допиту її у якості свідка, про те, що алкогольні напої в скляних та пластикових бутлях обємом по 10 та 5 літрів відповідно, які перебували на місці здійснення нею підприємницької діяльності у магазині «Домашній» за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, були придбані нею для власного споживання та не реалізовувались суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що здійснювала реалізацію алкогольних напоїв за вказівкою ОСОБА_4, іншими дослідженими та описаними вище доказами у справі.

Надаючи пояснення про те, що алкоголь придбано для власного споживання на новорічні свята ОСОБА_9 постійно плуталась в обємах та кількості придбаного алкоголю.

Крім того, як вбачається з акта огляду речей при вчиненні правопорушення від 29.12.2015 було вилучено три скляні ємкості по 10 літрів, заповнені лише на 2/3 обєму, що вказує та те, що частина алкоголю 1/3 обєму на час їх вилучення вже була реалізовано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка 29.12.2015 у приміщенні магазину «Домашній» за адресою: м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 353, здійснювалась саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, а не ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття рішення Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн, а тому зазначене рішення підлягає скасуванню.

Доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням форми, а саме: не у формі податкового повідомлення-рішення, суд не вважає за необхідне перевіряти, оскільки судом встановлено, що зазначені рішення є протиправним по суті.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області від 07 квітня 2016 року № 000001/12-09-40/НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (код 39890557) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 21 жовтня 2016 року.

Суддя ОСОБА_11