Справа № 22-а/0690/7109/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7109/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 липня 2010 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати останнього нарахувати і виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки у розмірі, визначеному ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закону). В обґрунтування позову зазначав, що є потерпілим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір спірних виплат із мінімальною заробітною платою, допомогу на оздоровлення у вказаний період отримував в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 липня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради зробити перерахунок та виплату позивачеві допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті зазначеної допомоги визнані неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування зазначеної постанови з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що його дії є правомірними, оскільки він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи, кошти у розмірах, визначених Законом з Державного бюджету не фінансуються.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку, визначеному Законом України № 2748-УІ від 02.12.2010 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому встановлено 2 групу інвалідності (а.с.4).

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону інвалідам 1 і 2 групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Проте, за 2008-2009 роки позивач одержав зазначену допомогу у розмірі, відповідно, 100 та 120 грн.(а.с.6).

Задовольняючи вимоги позивача за 2009 рік, суд обгрунтовано виходив із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та правильно вважав, що при визначенні розміру спірної допомоги застосуванню підлягає саме ст.48 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року за № 562, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав .

Разом з тим, задовольняючи позов в частині вимог за 2008 рік, суд не врахував наступного.

Законом України „Про Державний бюджет на 2008 рік було зупинено дію ст.48 Закону.

Положення вказаного Закону визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що спірна допомога за 2008 рік виплачена позивачеві у. квітні 2008 року, тобто, в період, коли неконституційнійсть Закону „Про державний бюджет не була встановлена. Тому, виплачуючи допомогу позивачеві у розмірі 100 грн. відповідач діяв відповідно до діючого законодавства.

Проте суд на це уваги не звернув.

За наведених обставин підстав для задоволення позову в цій частині не було.

У звязку з наведеним оскаржуване рішення в частині вимог за 2008 рік підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.195-198,202,205,207,212 КАС України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новоград- Волинської міської ради задоволити частково.

Скасувати рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 липня 2010 року в частині вимог ОСОБА_3 про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік з ухваленням в цій частині вимог нової постанови про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: