Справа № 824/776/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи

до іншого адміністративного суду

18 жовтня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/776/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Мандрик І.А.

сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідач - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Чернівецької міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати п.п. 3 (зет) п. 2.1.4 "Положення про порядок переведення житлового приміщення (житлового будинку) у нежитлове під розміщення об'єктів невиробничої сфери та нежитлового приміщення у житлове в місті Чернівцях", затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VI скликання 31.01.2013 р. № 741.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо підсудності вказаної справи Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Позивач залишив розгляд вказаного питання на розсуд суду.

Чернівецька міська рада в судове засідання призначене на 19.10.2016 р. не прибула, явку представників не забезпечила, про причини неприбуття не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає, що неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин не є перешкодою для розгляду поставленого на обговорення питання.

Розглянувши поставлене на обговорення питання, заслухавши думку позивач, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов'язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.

Відповідно до ст. 4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ст. 17 КАС України).

Статтею 18 КАС України встановлені правила предметної підсудності адміністративних справ, відповідно до яких, зокрема, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч. 1 вказаної статті Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні в тому числі адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа органу місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Отже, загальне правило, яке встановлено цією статтею Кодексу полягає в тому, що предметна підсудність адміністративних справ не може бути змінена.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

В силу вимог ч. 1 ст. 10 цього Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем пред'явлено вимоги до органу місцевого самоврядування - Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Таким чином, виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору, суд приходить до висновку, що даний спір не підсудній Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Суд звертає увагу на те, що таке порушення правил предметної підсудності є підставою для висновку про розгляд справи неповноважним складом суду, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України обумовлює скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Оскільки дана справа предметно підсудна Шевченківському районному суду м. Чернівці, відтак вона підлягає передачі до нього.

Відповідно до ч. 8 ст. 22 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 92 Конституції України, ст. ст. 4, 17, 18, 22, 160 - 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу № 824/776/16-а за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвала суду першої інстанції, згідно із ч.1 та 3 ст. 254 КАС України, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3, 7 ст. 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.К. Левицький

Повний текст ухвали складено 21.10.2016 р.