Справа № 2а/0270/3107/11
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 р. Справа № 2а/0270/3107/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича,

при секретарі судового засідання: Ткачук Вікторії Олексіївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області

до: контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області, начальника відділу контрольно-ревізійного відділу у Вінницькому та Тиврівському районах ОСОБА_4

про: скасування вимоги, визнання нечинним акту, зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

Відділ освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області звернувся в суд з адміністративним позовом до контрольно-ревізійного відділу у Вінницькому та Тиврівському районах, начальника відділу ОСОБА_4, про визнання акту нечинним, внесення до нього змін, скасування вимоги.

В звязку з тим, що контрольно-ревізійний відділ у Вінницькому та Тиврівському районах, відповідно до Положення (а.с. 62-68), є структурним підрозділом Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області без статусу юридичної особи, судом замінено неналежного відповідача на Контрольно-ревізійне управління у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків акту ревізії фінансово-господарської діяльності та прийняття оскаржуваної вимоги відповідачем з підстав нецільового використання коштів в сумі 846106 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначили, що нецільовим використанням бюджетних коштів є витрачанням їх на цілі, які не відповідають бюджетним призначенням або виділеним бюджетним асигнуванням, а з огляду на те, що відповідні видатки проведено за цільовим призначенням, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача позов не визнали, мотивуючи свою позицію тим, що під час ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації виявлено порушення бюджетного законодавства в результаті оплати капітальних ремонтних робіт шкіл району за рахунок асигнувань, які передбачались на поточні роботи в сумі 846106 грн., тобто за іншими кодами економічної класифікації видатків.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у субєктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до ч. 2 вказаного Закону, державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Частиною 5 вищенаведеної статті передбачено, що інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності контрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконання плану роботи на 1 квартал 2011 року, контрольно-ревізійним відділом у Вінницькому і Тиврівському районах проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації за період з 01.07.2007 року по 01.01.2011 року. Наслідки ревізії оформлені актом від 25.02.2011 року № 02-15/26 (а.с. 13-18), яким виявлено нецільове використання коштів в сумі 846106 грн.

Відповідно до п.п. 45, 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам обєкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається обєкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

З урахуванням вказаних положень Порядку, відповідачем до відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації направлено лист-вимогу № 02-19/340 від 17.03.2011 року, відповідно до п. 4 якого позивача повідомлено про факт встановлення нецільового використання коштів в сумі 846106 грн., застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань на суму нецільового використання бюджетних коштів та недопущення подібних порушень у майбутньому (а.с. 43-45). Даний пункт листа-вимоги водночас є предметом оскарження адміністративного позову.

Згідно з ч. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", управління має право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації № 561 від 26.04.2011 року, фінансовим управлінням райдержадміністрації, згідно довідки № 181 від 21.04.2011 року про зміни до річного розпису (кошторису) на 2011 рік, позивачу зменшено асигнування на суму нецільового використання коштів (а.с. 69, 70).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається з акту ревізії від 25.02.2011 року, за період з 01.07.2007 по 31.12.2007 року позивачем у 6-ти випадках, на підставі актів виконаних робіт та відповідно до платіжних доручень, перераховано кошти в сумі 56400 грн. виконавцям підрядних робіт по КЕКВ 1137 "Поточний ремонт обладнання, інвентарю та будівель, технічне обслуговування обладнання" (далі - КЕКВ 1137 "Поточний ремонт").

Фактично виконані роботи (заміна покрівлі, метало пластикових вікон, циркуляційних насосів, трубопроводів, буріння свердловини, монтаж артезіанського насоса, виготовлення і монтаж елементів огорожі і ґрат) відповідно до п. 2 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 року та Порядку проведення ремонту та утримання обєктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 154 від 23.09.2003 року, відносяться до капітального ремонту і повинні оплачуватись по КЕКВ 2133 "Капітальний ремонт інших обєктів".

Згідно вказаних нормативних документів, а також листів Державного казначейства України № 17-10/1440-10262 від 10.06.2010 року "Щодо застосування кодів економічної класифікації видатків", Державного комітету України з будівництва та архітектури від № 7/7-401 від 30.04.2003 року "Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів" та пп. 2.4, 2.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в звязку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів обєкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності); поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі).

Аналогічно, протягом 2008 року в 9-ти випадках позивачем перераховано кошти виконавцям підрядних робіт по КЕКВ 1137 "Поточний ремонт" в сумі 161432 грн. Фактично виконані роботи (монтаж метало пластикових виробів, улаштування асфальту, заміна покрівлі) також повинні оплачуватись за рахунок КЕКВ 2133 "Капітальний ремонт інших обєктів".

Протягом 2009 року в 9-ти випадках перераховано кошти виконавцям підрядних робіт по КЕКВ 1137 "Поточний ремонт" на суму 142092 грн. Виконані роботи (монтаж метало пластикових виробів, заміна водогрійних котлів, насосів, трубопроводів, димовивідної труби в котельні) також не оплачувались за рахунок КЕКВ 2133 "Капітальний ремонт інших обєктів".

У 2010 році в 13-ти випадках позивачем перераховані кошти виконавцям підрядних робіт по КЕКВ 1134 "Оплата послуг (крім комунальних)" в сумі 486182 грн. Фактично виконані роботи (монтаж метало пластикових виробів, заміна покрівлі школи, заміна котла з насосом, мурування стін, заміна чавунних труб каналізації на поліетиленові) також відносяться до капітального ремонту і відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України та Державного казначейства України № 495 від 25.11.2008 року, повинні оплачуватись за рахунок КЕКВ 2133 "Капітальний ремонт інших обєктів".

При цьому, при обрахунку потреби в бюджетних коштах проведення капітальних ремонтів по КЕКВ 1137 "Поточний ремонт" у 2008-2009 роках та по КЕКВ 1134 "Оплата послуг (крім комунальних)" у 2010 році не планувалося.

Слід відмітити, що частину подібних ремонтних робіт (встановлення метало пластикових вікон, дверей, заміну покрівлі даху) в період з 01.07.2007 року по 01.01.2010 року в 13-ти випадках в сумі 596875 грн. позивачем оплачено по КЕКВ 2133 "Капітальний ремонт інших обєктів", що відповідає їх цільовому призначенню.

Крім того, як встановлено в ході ревізії, при плануванні видатків, позивачем не деталізовано за видами та кількістю товарів (робіт, послуг), із зазначенням вартості, та не обґрунтовано послуги з проведення поточних ремонтів, як того вимагає п. 22 та п. 29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 228 від 28.02.2002 року.

Також, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 100-р від 01.03.2004 року "Про заходи щодо посилення контролю за проектуванням, новим будівництвом, реконструкцією, капітальним ремонтом та експлуатацією будинків і споруд" та наказу Держбуду України № 273 від 05.12.2000 року "Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт", позивач не проводив обстеження технічного стану обєктів, не замовляв проектну документацію, не отримував дозвіл на виконання капітального ремонту в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується, зокрема, на принципі цільового використання бюджетних коштів, відповідно до якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Таким чином, матеріалами справи повністю спростовані твердження позивача про те, що капітальні видатки за рахунок поточних видатків проведено за цільовим призначенням.

Що стосується позовних вимог про визнання нечинним та внесення змін до акту ревізії, суд зазначає, що акт ревізії є службовим документом, який лише фіксує результати проведеної ревізії, і не є рішенням субєкта владних повноважень, з огляду на вимоги КАС України, оскільки не несе жодних правових наслідків для ревізуємої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи та в судовому засіданні відповідачем доведено правомірність висновків щодо виявлених порушень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович

22.08.2011