Справа № 804/4094/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р. справа № 804/4094/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

в с т а н о в и в:
02 липня 2016 року Перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного, в сумі 66 468,03 грн.

В обґрунтування заявленого позову, прокурором зазначено, що 28.07.2015 року відповідач був зарахований курсантом на перший курс до Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного. Наказом начальника Академії від 28.07.2015 р. № 173 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано до Академії у списки особового складу на І курс навчання, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта, а також зараховано на котлове забезпечення зі сніданку з 29.07.2015 року. Проте, 01.03.2016 року відповідачем складено рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Наказом начальника Академії від 05.04.2016 р. № 31-КС ОСОБА_1 відраховано з Академії. Відтак, відповідачем достроково розірвано контракт через небажання продовжувати навчання, у зв`язку з чим останній має відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, що передбачено п. 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою КМУ від 12.07.2006 р. № 964. Добровільно відповідач не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні 29.09.2016 року прокурор та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, та просили суд його задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. Судова повістка, що направлялася судом на його адресу засобами поштового зв`язку, повернулася з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та з огляду на відсутність потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України Про прокуратуру, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Підставою для звернення Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону до суду з даним позовом стала загроза порушення інтересів держави внаслідок невжиття заходів позовного характеру, направлених на стягнення заборгованості з витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного, добровільно невідшкодованих колишніми курсантами.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного від 28.07.2015 р. № 23-КС, ОСОБА_1 зараховано курсантом І курсу Академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного.

Наказом начальника Академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного (по стройовій частині) від 28.07.2015 р. № 173 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 зараховано на котлове забезпечення зі сніданку 29.07.2015 року.

01 березня 2016 року курсант ОСОБА_1 склав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.

В рапорті ОСОБА_1 також зазначив, що «…з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ ознайомлений, зобов`язуюсь відшкодувати».

Згідно наказу начальника Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного (по особовому складу) від 05.04.2016 р. № 31-КС, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з курсантом 214-НА навчальної групи 23 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії солдатом ОСОБА_1 ; солдата ОСОБА_1 , курсанта 214-НА навчальної групи 23 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії, відраховано з числа курсантів І курсу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного (по стройовій частині) від 05.04.2016 р. № 83 солдата ОСОБА_1 , курсанта 214-НА навчальної групи 23 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії, відрахованого з числа курсантів наказом начальника Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного від 05.04.2016 р. № 31-КС у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного, за період з 03.08.2015 по 05.04.2016 в сумі 66 468,03 грн.

Так, згідно з довідкою-розрахунком витрат на утримання солдата ОСОБА_1 , на його навчання у Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного витрачено 66 468,03 грн., з яких:

- 48507,18 грн. грошового забезпечення;

- 11836,52 грн. продовольчого забезпечення;

- 0,00 грн. речового забезпечення;

- 100 грн. медичного забезпечення;

- 6024,00 грн. спожитих комунальних послуг та енергоносіїв;

- 0,00 грн. транспортних послуг.

З довідкою-розрахунком витрат на навчання ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить відповідна відмітка на розрахунку.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст.3, 15 Закону України Про Збройні Сили України визначено, що Збройні Сили України - це військова державна структура, яка організаційно складається з військових об`єднань, з`єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів, фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до преамбули Закон України Про військовий обов`язок і військову службу, цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абз. 4 ч. 2 ст. 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти з числа військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, після зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладають новий контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абз. 4 ч. 2 ст. 23 цього Закону.

Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу.

Частиною 10 ст.25 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно п.1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно п. 8 Порядку, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 у період з 03.08.2015 р. по 05.04.2016 р. проходив військову службу у Збройних силах України (військове звання солдат) за контрактом про проходження військової служби (навчання), а саме, курсантом Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного.

Судом враховується, що курсантом ОСОБА_1 за власним бажанням розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного, усвідомлюючи про зобов`язання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ВНЗ, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (рапорт від 01.03.2016 р.).

З довідкою-розрахунком витрат на навчання від 05.04.2016 р. за вих. №763 відповідач ознайомлений під розписку 05.04.2016 року.

Доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі Збройних Сил України - Національній академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача як щодо наявності у нього обов`язку відшкодування, так і щодо розміру відповідних виплат, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.

При прийнятті рішення, суд також враховує, що у відповідності до п. 21 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», спори з приводу стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в міліції.

Відповідно, аналогічно має вирішуватися питання і щодо навчання особи у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст. ст.160-162, ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Адміністративний позов Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі, у розмірі 66 468,03 грн. (шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 03 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна