Справа № 164/799/16-а 2-а/164/19/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Справа № 876/4883/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Запотічного І.І.,

при секретарі судового засідання Гнатик А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до УПФ України в Маневицькому районі Волинської області про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона працювала на посадах за класифікацією віднесених по Закону України „Про державну службу, до посад державної служби - заступником начальника Маневицького відділення Ківерцівської МДПІ.

З 05.032007 року їй була призначена пенсія за віком з врахуванням зниження пенсійного віку, як передбачено ст.55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року.

З 01.08.2013 року вона була звільнена із займаної посади заступника начальника Маневицького відділення Ківерцівської МДПІ, у звязку з виходом на пенсію. За час роботи на посадах в Маневицькому відділенні Ківерцівської МДПІ їй як державному службовцю нараховувалися, виплачувалися матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань згідно ст. 33 Закону „Про державну службу, що підтверджується копією довідки № 914/Б/ОЗ- 05-05-24. З 1 лютого 2008 року була прийнята Постанова КМ «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів . відповідно до якої відбулось підвищення посадових окладів службовців.. На підставі чого їй було здійснено перерахунок пенсії державного службовця. Однак, при призначенні пенсії, а також її перерахунку станом на 01.02.2008 року відповідач не врахував в середній заробіток складові заробітної плати: - суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань, з яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду України. Дізнавшись про порушення свого Конституційного права 04.02.2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі з заявою про проведення перерахунку пенсії як державному службовцю з врахуванням внесків, що сплачувалися з матеріальних допомог. У відповідь на заяву вона отримала відмову відповідача, з посиланням на норми п. 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213, де останній зазначив, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та умовах, визначених Законом України „Про державну службу не перераховуються.

Вважає, що дана відмова є необґрунтованою, а дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 16 травня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою позов задоволити частково, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05.03.2007 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зниження пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 16.08.2007 р. за поданою апелянтом заявою її переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням зниження пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При обчисленні заробітку для розрахунку пенсії використанні подані апелянтом довідки №1010/5/10/05-023 від 2007 року про розмір виплат, які включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та про заробітну плату, де вказані посадовий оклад, доплата за ранг, надбавка за вислугу років, доплата, передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і сума виплачених премій за період з 01.08.2005 р. по 31.07.2007 р. Розмір пенсійної виплати склав 2357,77 грн. Страховий стаж -31 рік 06 місяців 17 днів. 04.02.2016 року позивач звернулася до УПФУ в Маневицькому районі Волинської області з заявою про перерахунок пенсії з 01.02.2008 року включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії винагороду за вислугу років, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових справ, надавши при цьому довідку про заробітну плату станом на 01.02.2008р.. 10 лютого 2016 року позивач отримав повідомлення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Згідно ст. 37 Закону України Про державну службу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80-90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01. 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95 ВР Про оплату праці встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, сукупного оподатковуваного доходу з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), які враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі № 21-3а14, в яких зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових потреб входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2008 р. по 08.09.2015 р. слід залишити без розгляду з врахуванням вимог ст.99 та ст.100 КАС України та дати звернення позивача з позовом до суду 09.03.2016р..

При цьому слід вказати, що при прийнятті даного рішення необхідно врахувати те, що довідку про заробітну плату позивач подав при зверненні до Управління із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії 04.02.2016 р., а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань підлягають задоволенню з 04.02.2016 р. - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку та подання відповідної довідки, а відтак у задоволенні позовних вимог за період з 09.09.2015 р. по 03.02.2016 р. слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з 04.02.2016 р. ,а з врахуванням позиції ВСУ викладеної у постанові від 11.12.2012р. по справі №21-393а12, виплати перерахованої позивачці пенсії слід здійснювати і надалі.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, відтак оскаржувану постанову належить скасувати та винести нову про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1, суд присуджує на користь позивача 578 грн. 76 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ч.1 ст.41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 16 травня 2016 року по справі № 164/799/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області у звязку з неправильним визначенням розміру пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 4 лютого 2016 року включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувались внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виходячи із 85% від суми заробітної плати та надалі проводити нарахування та виплату пенсії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про перерахунок пенсії за період з 01.02.2008 року по 08.09.2015 року - залишити без розгляду.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на користь ОСОБА_1 578 грн. 76 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 24.10.2016 року