Справа № 814/2154/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

24 жовтня 2016 року № 814/2154/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лебедєвої Г.В.,

при секретарі Єрзікову О.М.,

за участю: прокурора Середи Є.В. - (посвідчення),

прокурора Коткової В.А. - (посвідчення),

представника відповідача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника третьої особи - ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Першого заступника прокурора Миколаївської області про забезпечення адміністративного позову Першого заступника прокурора Миколаївської області до Миколаївської обласної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженої відповідальності "Південний кар"єр" про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1", -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Першого заступника прокурора Миколаївської області до Миколаївської обласної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженої відповідальності "Південний кар"єр" про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1".

Ухвалою від 21.10.2016 року було відкрито провадження у справі.

В свою чергу, 21 жовтня 2016 року до канцелярії суду від Першого заступника прокурора Миколаївської області надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1" та заборони голові та іншим службовим особам Миколаївської обласної ради видавати ТОВ "Південний кар"єр" акт про надання гірничного відводу для розробки родовища пісків Вознесенське - 1 на підставі рішення обласної ради від 10.06.2016 року № 18.

Зазначене клопотання обгрунтоване тим, що рішення прийнято всупереч вимогам ст. 51 Кодексу України про надра, п. 4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 № 59, п. 6 додатку № 2 до зазначеного Положення «Вимоги до проекту гірничого відводу» та п. 15 Положення про порядок надання гірничих відводів користувачам надр на використання корисних копалин місцевого значення на території Миколаївської області, затвердженого рішенням обласної ради від 28.11.2003 № 23, зокрема, за відсутності погодженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин та згоди землевласника або землекористувача з рішенням про надання гірничого відводу, та відповідно є протиправним, у зв"язку з чим його виконання може завдати суттєвої шкоди інтересам держави в сфері охорони та використання корисних копалин.

В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник відповідача зазначив, що клопотання про забезпечення позову може бути розглянуто на розсуд суду.

Представник товариства з обмеженої відповідальності "Південний кар"єр" проти заявленого клопотання прокурора заперечив та зазначив, що рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1" є законним.

Крім того, представник третьої особи зазначив, що прокурор не може самостійно, на власний розсуд набувати статусу позивача, а обовязковою умовою для набуття прокурором статусу позивача є відсутність органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з доводами представника третьої особи, прокурор зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із ст. 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра є недійсними.

Порушення встановленого порядку видобування корисних копалин порушує інтереси держави у сфері їх охорони, оскільки створює передумови для незаконного їх використання.

При цьому, чинним законодавством не визначено орган виконавчої влади або місцевого самоврядування, до повноважень якого віднесено здійснення нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства безпосередньо при здійсненні органами місцевого самоврядування регулювання відносин у сфері використання надр.

Враховуючи викладене, в звязку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор звертається до суду з даним позовом в інтересах держави як позивач.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши представників сторін суд прийшов до висновку про обгрунтованість заявленого клопотання з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Відповідно до частини 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

З аналізу ст.117 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі. Відповідно до положення ч.4 ст.117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема, у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідачів. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обовязкові сторін.

Аналіз обставин справи свідчить про наявність дійсного спору поміж учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди інтересам держави, яка полягає у тому, що що під час розгляду спірних правовідносин а саме: вирішення питання щодо правомірності рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1" існує небезпека вчинення дій по виконанню оскаржуваного рішення, що надасть можливість ТОВ "Південний кар"єр" розпочати розробку ділянки надр та призвиде до наслідків, які не підлягатимуть усуненню, а саме пошкодженню поверхневого шару земельної ділянки, видобуванню та реалізації корисних копалин, тощо.

Окрім того, суд виходить з того, що подальша реалізація оскаржуваного рішення може призвести до того, що втратиться сенс подальшого розгляду заявлених позовних вимог позивача в рамках цієї справи.

ЄСПЛ у своїй судовій практиці визнає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа Verlagsgruppe News Gmbh проти Австрії» та «Libert проти Бельгії»).

У справі «Мікалефф проти Мальти» Суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа «Меркіка та інші пороти Мальти».

Враховуючи вищевикладене, забезпечення позову у такий спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, а також відповідає меті інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Керуючись приписами ст. ст. 117, 118, 128, 133, 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Першого заступника прокурора Миколаївської області про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 року № 18 "Про надання гірничого відводу ТОВ "Південний кар"єр" для розробки родовища пісків Вознесенське - 1".

Заборонити голові та іншим службовим особам Миколаївської обласної ради видавати ТОВ "Південний кар"єр" акт про надання гірничного відводу для розробки родовища пісків Вознесенське - 1 на підставі рішення обласної ради від 10.06.2016 року № 18.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.В. Лебедєва