Справа № 333/10123/14-а
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пр.№2-адр/333/16/2016
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, -
Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району та зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи, у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахування раніше виплачених сум. Апеляційна скарга на вищевказану постанову не подавалась.
26.08.2016 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про винесення додаткового рішення, так як постановою суду від 21.01.2015 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, та витрат на правову допомогу в сумі 1 100 гривень.
Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 1статті 87 КАС Українивизначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3статті 87 КАС Українидо витрат, повязаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч.1ст. 90 КАС України, витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Згідно частин 1 та 2статті 16 КАС Українивизначено, що кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом.
Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами.
Згідно ч.1ст. 90 КАС України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статтях87,90,94,95,96,97,98 КАС України.
Частиною 3 ст.90 КАС України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Таким є Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року№ 4191- VI.
Відповідно до вказаного закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
У разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З наведених правових норм вбачається, що правовою допомогою в адміністративному процесі визнається допомога правового характеру лише адвоката або у визначених законом випадках іншого фахівця у галузі права, які її надають на підставі договору.
Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Таким чином, надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, вивчення документів для складення позовної заяви, складення позовної заяви не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога відповідно до ч.1ст.94 КАС України, тому для відшкодування таких витрат з відповідача відсутні правові підстави.
Окрім того, на час розгляду заяви суду було надано копія договору про надання правової допомоги, однак не надано суду заявником копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України.
Суд приходить до висновку, що у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які свідчать про надання послуг адвокатом, оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги та які відповідають вище встановленим вимогам, відсутні підстави для стягнення вказаних витрат та задоволення позову в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.168 КАС України,-
Прийняти додаткову постанову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій.
В задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Додаткову постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії додаткової постанови суду апеляційної скарги.
Суддя А.І. Боровікова