Справа № 2а/0270/4498/11
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4498/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Дмитруку Михайлу Володимировичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Малого приватного підприємства "Фермерсервіс"

до: Жмеринської об'єднаної державної подадкової інспекції

про: визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Мале приватне підприємство «Фермерсервіс» з позовом до ДПА у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування повністю акту фактичної перевірки від 30.06.2011 року.

02.11.2011 року до суду надійшла позовна заява МПП "Фермерсервіс" з уточненими позовними вимогами, згідно з якою, Позивач просить визнати дії Жмеринської ОДПІ протиправними та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Жмеринської ОДПІ № НОМЕР_1 від 14.07.2011 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.06.2011 року головними державними податковими ревізорами-інспекторами ДПА у Вінницькій області здійснена перевірка магазину, який розташований по вул. Київська, 18 в м.Жмеринка та належить МПП «Фермерсервіс», за результатами якої складено акт від 30 червня 2011 року. На підставі даного акта Жмеринською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.07.2011 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 8291,20 грн. Позивач вважає протиправними дії Відповідача з приводу складання акту та просить скасувати податкове повідомлення-рішення винесенне на підставі даного акту.

29.11.2011 року в судовому засіданні представник Позивача подав заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 101). В даній заяві він просить скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.07.2011 року, а від інших позовних вимог відмовляється.

За результатами розгляду даної заяви, судом прийнято ухвалу від 29.11.2011р. (а.с. 102) про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Жмеринської ОДПІ.

В судовому засіданні представники Позивача визнали порушення, викладенні у п. 1, 2 акту перевірки від 30 червня 2011 року. Що стосується порушень, викладених у п. 3 акту перевірки від 30.06.2011р., а саме: здійснення продажу товарів, які необліковані за місцем їх реалізації (відсутність накладних на товар), то дане порушення вони не визнають, оскільки з їх пояснень, дані товари обліковувались належним чином .

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У своїх письмових запереченнях (а.с. 77-79) вказав, що позовні вимоги Позивача є необгрунтованими та безпідставними, а тому адміністративний позов МПП «Фермерсервіс» не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 23.11.2011р. було допитано в якості свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, головних державних податкових ревізорів інспекторів ДПА у Вінницькій області, які на підставі направлень здійснювали перевірку господарської одиниці Позивача магазину. Зі слів свідків, в ході проведення перевірки встановлено порушення Позивачем п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: здійснення продажу товарів, які не необліковані за місцем їх реалізації (відсутність накладних на товар). Свідки зазначили, що, як пояснила продавець, накладні знаходяться у директора. Опис переліку товарів, на які відсутні накладні, та які знаходяться на реалізації, здійснювався на підставі товарів, що знаходились на вітрині.

Також, в судовому засіданні 23.11.2011р. було допитано в якості свідка ОСОБА_6, продавця господарської одиниці Позивача магазину, яка була присутня під час проведення перевірки та підписувала опис переліку товарів, на які відсутні накладні, та які знаходяться на реалізації. Зі слів свідка, вона не провела розрахункову операцію через РРО, оскільки не спрацював касовий апарат, а щоденний друк фіскальних чеків проводився наступного дня, оскільки не було світла. З приводу того, що здійснювався продаж товарів, неоприбуткованих за місцем реалізації вона пояснила, що накладні знаходяться у директора.

Заслухавши пояснення представників Позивача, заперечення представника Відповідача, показання Свідків, оцінивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 30 червня 2011 року головними державними податковими ревізорами-інспекторами ДПА у Вінницькій області проведена перевірка господарської одиниці МПП «Фермерсервіс» - магазину, який розташований по вул. Київська, 18 в м.Жмеринка.

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2011р. (а.с. 14-15), в якому відображено порушення, виявлені під час перевірки. Зокрема, при продажу товару розрахункову операцію не проведено через РРО; незабезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків; здійснення продажу товарів, які не необліковані за місцем їх реалізації (відсутність накладних на товар), чим, на думку перевіряючих, порушено п.п. 1, 9, 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На підставі даного акта, Жмеринською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.07.2011 року про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 8291,20 грн. (а.с. 13).

Визначаючись щодо заявленого позову суд виходив з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає ОСОБА_6 України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання та їх господарські одиниці, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

В акті перевірки від 30.06.2011 року відображені порушення, виявлені під час перевірки, зокрема:

"1) При продажу 1 пачки сигарет "Гламур" по ціні 9 грн. 50 коп. розрахункову операцію не проведено через РРО (відповідний розрахунковий документ не роздруковано та не видано);

2) Незабезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків, а саме: Z звіт №00491 за 07.05.2011р. роздруковано 08.05.2011р., Z звіт №00544 за 25.06.2011р. роздруковано 26.06.2011р.;

3) Здійснюється продаж товарів, які необліковані у встановленому законодавством порядку за місцем реалізації, а саме відсутні накладні на товар. Загальна вартість необлікованого товару становить 3805 грн. 10 коп.".

Дані дії Позивача призвели до порушення п.п. 1, 9, 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до п. 1, 9, 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій;

вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Під час розгляду справи, порушення, відображені у п. 1, 2 акту перевірки від 30.06.2011р., а саме, щодо непроведення розрахункової операцію через РРО та незабезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків, були визнані представниками Позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Що стосується порушення з приводу здійснення продажу товарів, які необліковані за місцем їх реалізації, то в даному випадку варто зазначити наступне.

Так, п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послугвстановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

З системного аналізу зазначеної правової норми вбачається, що зазначеним законом на суб`єктів підприємницької діяльності покладено обов`язок вести облік товарів, що зберігаються на складах та/або реалізуються.

Як слідує з показань свідків, допитаних під час розгляду справи, та не спростовується представниками Позивача, накладні чи будь-які інші документи, що свідчили б про облік товарів під час проведення перевірки у магазині, що належить Позивачу, були відсутні.

Крім того, Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на акт перевірки з відповідними підтверджуючими документами обліку товарів за місцем їх реалізації.

Водночас, в матеріалах справи наявний опис переліку товарів на які відсутні накладні та які знаходяться на реалізації, обопільно підписаний перевіряючими та продавцем магазину, в якому відображенні всі необліковані товари (а.с. 17).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача є безпідставними, не підтвердженими належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що всі дії відповідача, повязані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті статті 2 КАС України, а тому підстав для задоволення позову в суду не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з Позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова складена у повному обсязі 05.12.2011р.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна

29.11.2011