Справа № 804/3800/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 804/3800/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року

у справі №804/3800/16

за позовом територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області

до виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про часткове скасування рішення та акта перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними та скасування рішення від 10 червня 2016 року №112 «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності», в частині зобов'язання повернути до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірні витрати у сум 4420,00 грн. (за період до 01 січня 2015 року); акту від 25 травня 2016 року №162 в частині встановлення порушень частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а саме використання коштів на виплату матеріального забезпечення застрахованим особам на суму 4420,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

У письмових запереченнях виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проти вимог апеляційної скарги заперечує та просить апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до плану-графіка перевірок страхувальників у другому кварталі 2016 року, проведено планову перевірку правомірності використання коштів Фонду за період з 01 липня 2014 року по 31 березня 2016 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, за результатами якої складено акт від 25 травня 2016 року №162.

Перевіркою, зокрема, за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року, встановлено неправомірні витрати коштів Фонду при наданні матеріального забезпечення на загальну суму 6113,07 грн., в тому числі 4420,00 грн. використання коштів не на виплату матеріального забезпечення, а саме страхові кошти у сумі 4420,00 грн. використані з порушенням вимог частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а саме - використані не на виплату матеріального забезпечення застрахованим особам вказаним у заяві-розрахунку від 30 липня 2014 року №Б-С-2142.

До таких висновків перевіряючи дійшли з огляду на те, що за підсумками попередньої перевірки встановлено, що позивачем від Жовтневої районної виконавчої дирекції 14 серпня 2014 року отримано кошти на фінансування матеріального забезпечення в розмірі 12806,42 грн. Залишок коштів в розмірі 4420,00 грн. залишився на рахунку та 06 листопада 2014 року, згідно платіжного доручення від 05 листопада 2014 року №6039, перераховано на транзитний рахунок Жовтневої районної виконавчої дирекції, як неприйняті до зарахування витрати згідно рішення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 20 серпня 2014 року №208 прийнятого за результатами перевірки. Страхувальник листом від 12 січня 2015 року №Б-С-86 повідомив Жовтневу районну виконавчу дирекцію про повернення коштів у сумі 4422,00 грн., за ОСОБА_1 - 1581,92 грн., ОСОБА_2 - 1925,84 грн., ОСОБА_3 - 912,24 грн.

На підставі акта перевірки Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення від 10 червня 2016 року №112 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на суму 10857,86 грн., в тому числі неправомірних витрат - 6113,07грн. (за період до 01 січня 2015 року) та 3163,19 грн. (за період після 01 січня 2015 року), штрафу у розмірі 50 відсотків - 1581,60 грн. (3163,19 х 50%).

Не погоджуючись з рішенням від 10 червня 2016 року №112 в частині зобов'язання повернути до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірні витрати у сум 4420,00 грн. (за період до 01 січня 2015 року) та акту від 25 травня 2016 року №162 в частині встановлення порушень частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок. Робочі органи відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

На виконання абзацу 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» розроблено Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року №26 (далі - Порядок №26), якою визначено, що підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані страхувальником застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Пунктом 4 Порядку №26 передбачено, що на підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок.

Згідно з пунктом 5 Порядку №26, для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 1 січня 2011 року), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, завіреною печаткою підприємства.

Відповідно до пункту 9 Порядку №26, після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону

Пунктом 10 Порядку №26 передбачено, що у разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Судом першої інстанції установлено, що страхувальником зайво замовлені та отримані від Фонду для фінансування матеріального забезпечення застрахованим особам ОСОБА_1, ОСОБА_2 у завищеному розмірі, та які підлягали відшкодуванню, як неправомірні витрати, та недоплати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Таким чином, відповідно до вимог частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та пункту 10 Порядку №26 позивач повинен був повернути на рахунок Жовтневої районної виконавчої дирекції зайво замовлені суми матеріального забезпечення застрахованих осіб протягом трьох робочих днів.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що невикористані страхові кошти в розмірі 4420,00 грн. територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області повернуто 06 листопада 2014 року із зазначенням підстави повернення «за неприйнятих до зарахування витрат згідно рішення №208 від 20.08.14, Фонду ССзТВП Дніпропетровське обласне відділення». При цьому, листом від 12 січня 2015 року №Б-С-86 позивачем надано пояснення, що зазначена сума повернута як неправомірно витрачені кошти за ОСОБА_1 - 1581,92 грн., ОСОБА_2 - 1925,84 грн. та ОСОБА_3 - 912,24 грн.

Разом з тим, позивачем кошти отримані від Фонду були використані для погашення частини суми фінансових (штрафних) санкцій, застосованих згідно рішення від 20 серпня 2014 року №208, що є порушенням частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим