Справа № 725/3580/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3580/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Скуляк І.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2016 року - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.03.2016 року головним державним інспектором ВМО №1 пункту пропуску «Порубне» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0353/40802/16.

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: 13.03.2016 року о 21 год. 40 хв. в зону митного контролю, в напрямку виїзду з митної території України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» в'їхав автомобіль НОМЕР_1 зареєстрованого в республіці Болгарія під керуванням громадянина HERASYM IVAN. До митного контролю HERASYM IVAN подав закордонний паспорт за № 053299930 від 30.10.2015 року, виданий органами ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №006313929.

В процесі проведення аналізу перетину митного кордону України вищезазначеного транспортного засобу в період з 10.06.2014 року по 13.03.2016 року встановлено, що зазначена особа ввозила на митну територію України даний транспортний засіб в режимі "тимчасового ввезення" з використанням паспорту громадянина ОСОБА_4 в одному випадку 29.11.2015 року. Маючи статус "резидента" за інформацією Служби безпеки України в Чернівецькій області, для перетину митного кордону громадянин України ОСОБА_3, надав паспортний документ громадянина ОСОБА_4 HERASYM IVAN.

Таким чином, під час переміщень транспортного засобу зареєстрованого в іноземній країні через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №0353/4080/16 від 22.07.2016 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1 457 742 грн. 90 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що оскільки митним органом не було встановлено точного розміру несплачених митних платежів, що було необхідним, для визначення розміру штрафу, в результаті чого оскаржувана постанова являється незаконною та протиправною. Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Заступником начальника Чернівецької митниці 22.07.2016 року розглянуто матеріали справи про порушення митних правил №0353/4080/16 за ознаками вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та визнано його винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, на підставі чого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 457 742,90 грн.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Оскільки у позивача, станом на 29.11.2015 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина ОСОБА_4, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст. 485 МК України при тимчасовому ввезені на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина ОСОБА_4, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Суд першої інстанції у оскаржуваній постанові також дійшов висновку про порушення позивачем митних правил під час ввезення на територію України транспортних засобів.

Щодо доводів суду першої інстанції про не встановлення митним органом точного розміру несплачених митних платежів, що є необхідним для визначення розміру адміністративного стягнення, через відсутність відомостей про митну вартість ввезених автомобілів ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 104 МК України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Отже, згідно зі ст. 104 МК України у митного органу не було підстав для витребування будь-яких документів, як то рахунку-фактури чи рахунку-проформи у гр. ОСОБА_5 при заявлені ним митного режиму «Тимчасового ввезення», так як в даному режимі надання таких документів не передбачено.

Відомості про те, що гр. ОСОБА_3 є резидентом і при ввезені автомобіля необхідно було сплатити митні платежі, які відповідно до закону підлягають у сплаті при імпорті такого транспортного засобу, стали відомі відповідачу з інформації, яка міститься в ореєнтуванні УСБУ в Чернівецькій області.

Позивач, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав можливість надати митниці документ, який б підтвердив митну вартість автомобіля. Однак, позивачем жодних доказів не було надано.

Так, як субєкт владних повноважень не в змозі встановити достовірну інформацію щодо митної вартості транспортних засобів, оскільки дана інформація може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, а позивач не надав вказану інформацію ні відповідачу ні суду, тому у митного органу не було можливості встановити вказані дані, останній при розрахунку вартості автомобіля керувався Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, що передбачено Митним кодексом України.

Відповідно до даної Методики, у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

У службовій записці №24-70-60-15/55-ЕП від 23.03.2016 року, для визначення вартості транспортних засобів використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Крім того в службовій записці вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля. Однак, за відсутністю вказаних факторів, згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано. Отже, митна вартість визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики.

Крім того, у вказаній службовій записці №24-70-60-15/55-ЕП від 23.03.2016 року вказані пропозиції, а саме, для отримання більш точної інформації щодо нарахування необхідних до сплати митних платежів запропоновано звернутися до спеціалізованої експортної організації для отримання інформації про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, яка впливає на повноту нарахування митних платежів.

Отже, висновок суду першої інстанції про необхідність звернення до офіційних дилерів, як виключно єдиним варіантом визначення митної вартості, не відповідає дійсності, не застосовується у спірних правовідносинах та не спростовується вищевикладеним.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що як вбачається зі змісту та аналізу протоколу ПМП № 0353/40802/16 останній в порушення вищевикладених вимог Закону складено з суттєвими неточностями, щодо транспортного засобу, який ввезено на митну територію України в митному режимі «тимчасового ввезення». Крім того, вказані неточності, в порушення МК України, дублюються і в подальшому при винесенні заступником начальника митниці ДФС ОСОБА_6, по адміністративній справі, оскаржуваної постанови ПМП № 0353/40802/16 від 22.07.2016 року суд апеляційної інстанції зазначає слідуюче.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до заперечення проти адміністративного позову від 23 серпня 2016 року №6610/24-70-20-02/01, які були надані до суду першої інстанції під час слухання справи, Чернівецька митниця ДФС України зазначила, що при складанні протоколу ПМП № 0353/40802/16 допущено механічну помилку (описку), а саме вказано реєстраційний номер транспортного засобу «BMV 730D» - Р4202ВС замість вірного реєстраційного номеру ЕН 4744 ВХ. Аналогічна механічна помилка (описку) допущено в мотивувальній частини постанови про порушення митних правил №0353/4080/16 від 22.07.2016 року.

Крім того, допущення відповідачем саме механічної помилки (описку) підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №006313929 від 11.04.2014 року (а.с.56), копією контрольного талону для проходження по "зеленому коридору" №288025 від 13.03.2016 року (а.с.62).

Однак, суд першої інстанції під час розгляду справи та прийняття рішення по суті не взяв до уваги вищезазначені доводи та не врахував під час прийняття оскаржуваної постанови, натомість послався на вищезазначені порушення, які відповідачем помилково зазначено у протоколу ПМП № 0353/40802/16 від 13.03.2016 року та постанови про порушення митних правил №0353/4080/16 від 22.07.2016 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено митні правила ввезення транспортних засобів на територію України, протилежного останній не спростовано, а тому субєктом владних повноважень правомірно застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на підставі інформації наявній в мережі Інтернет, оскільки позивачем не надано достовірних даних, з яких можливо встановити вірогідну митну вартість транспортних засобів.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернівецька митниця Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8