Справа № 825/1729/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1729/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
суддів: - Клопота С.Л., Непочатих В.О.,
за участі секретаря - Гайдука С.В.,
представника відповідача - Остапенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
04.10.2016 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просить суд:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання його заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
- скасувати Протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36, в частині повернення його документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, та додані до неї документи і прийняти відповідне рішення, яке передбачене ч. 2 п. 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Свої вимоги мотивує тим, що він проходив військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу, в тому числі в період з 28.12.1979 по 14.05.1980 брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в демократичній республіці Афганістан, має статус учасника бойових дій та є інвалідом війни. Під час проходження вищевказаної військової служби приймав особисту участь у бойових діях та у 1980 році отримав множинне вогнепальне осколкове поранення, контузію. Даний факт підтверджено висновками різних медичних комісій та як наслідок, отримав інвалідність ІІІ групи. За наведених обставин, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Саме тому, у встановленому законом порядку, звернувся до відповідних органів для отримання грошової допомоги.
Однак, рішенням відповідача, оформленим протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, його документи були повернені до ІНФОРМАЦІЯ_3 на доопрацювання. При цьому зазначив, що вищевказані дії Міністерства оборони України в особі Комісії є неправомірними, оскільки ним на розгляд було подано всі необхідні і належним чином оформлені документи, які підтверджують причинний зв`язок отримання поранень, в тому числі і висновок судово-медичної експертизи.
Позивач в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, з врахуванням клопотання про зміну позовних вимог.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що позивачем не додано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Ця вимога пов`язана із необхідністю виконання норм ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», якими визначені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Також зазначив, що Центральною військово-лікарською комісією встановлений причинний зв`язок між пораненням, контузією і захворюванням ОСОБА_1 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, однак вищезазначений протокол інформації про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження не містить. У військовому квитку позивача також відсутній запис щодо поранень.
У зв`язку із наведеним, у Міністерства оборони України виникають сумніви щодо об`єктивності висновків про наявність та характер поранень позивача, тому відповідач правомірно направив документи ОСОБА_1 на доопрацювання для забезпечення можливості, після надходження повного переліку документів, прийняти відповідне рішення.
Крім того, вважає, що дії Міністерства оборони України щодо направлення на доопрацювання документів, необхідних для прийняття рішення, є заходами організаційного характеру, а не рішенням суб`єкта владних повноважень, тому відповідач діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.
Представник Чернігівського ОВК в судове засідання не прибув, надіслав відзив по справі, в якому зазначив, що позивач дійсно проходив строкову військову службу в лавах колишнього Радянського Союзу, в тому числі в період з 28.12.1979 по 14.05.1980 приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан.
Приймаючи до уваги надані ОСОБА_1 документи, які підтверджували отримання позивачем поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час проходження військової служби в Афганістані та безпосередньої участі у бойових діях, ЧОВК зробив висновок, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, про що зазначив у висновку від 24.12.2015 № 6539, який направив на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України в межах 15-ти денного строку.
Зазначив, що ЧОВК є лише посередником між Міністерством оборони України та позивачем, а з порушеного ОСОБА_1 питання військкоматом були дотримані вимоги законодавства.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені, з таких підстав.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу в період 05.05.1979 по 14.05.1980. Крім того, з 28.12.1979 по 14.05.1980 брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку на території республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 від 05.05.1978 (а.с. 12) та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.08.2015 № 249 (а.с. 13).
Під час виконання обов`язків військової служби по наданню інтернаціональної допомоги в республіці Афганістан в 1980 році ОСОБА_1 було отримано множинне вогнепальне осколкове поранення, контузію. Даний факт підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 07.09.2013 № 1560/ж, відповідно до якого описані у висновку рубці у лобно-тім`яній ділянці зліва від серединної лінії, на попередній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні правого колінного суглоба, у проекції крила правої здухвинної кістки є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1980 році (а.с. 16).
Згідно витягу із Протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 23.01.2014 № 172 у ОСОБА_1 встановлено поранення, контузія та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с. 18).
В червні 2014 року, у зв`язку із поганим станом здоров`я, позивач пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128934 від 12.06.2014 ОСОБА_1 первинно встановлена ІII група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 18а).
17.06.2015 позивач повторно пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією, та як вбачається з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 009341 від 17.06.2015, йому було безстроково встановлено III групу інвалідності. Причина інвалідності: поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 19).
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи, про що ним отримано відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 (дійсне безстроково) (а.с. 15) та з 1996 року учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с. 14).
22.12.2015, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із відповідною заявою та надав копії необхідних документів (а.с. 20).
22.12.2015 за № 448 Бобровицьким РВК було надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_3 документи позивача для призначення виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 21).
В свою чергу, 24.12.2015 за № 6539 Чернігівський ОВК надіслав висновок щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України з відповідними додатками (а.с. 22).
20.05.2016 Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, прийняла рішення, оформлене протоколом № 36, про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання. Протокол було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , а одноразова грошова допомога позивачу призначена не була (а.с. 23).
При цьому, судом встановлено, що підставою повернення документів на доопрацювання стала відсутність в наданих позивачем матеріалах, документів, передбачених п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок № 975), що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Про вищевказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача листом від 30.05.2016 № 5/2271с (а.с. 24).
Вважаючи дії Міністерства оборони України щодо повернення його заяви із документами на доопрацювання та рішення Міністерства оборони України від 20.05.2016 № 36, виражене у формі Протоколу, - протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2232-ХІІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до ст. 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст. 16 Закону № 2232-ХІІІ).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).
Згідно з п. 2 Порядку № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно із довідкою МСЕК серії АВ № 0128934, ІІІ група інвалідності первинно встановлена ОСОБА_1 з 12.06.2014 (з 17.05.2015 безстроково).
Таким чином, колегія суддів вважає, що при розгляді заяви та документів позивача про нарахування та виплату грошової допомоги відповідач повинен був врахувати вимоги Порядку № 975.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 975, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, призначення і виплата одноразової допомоги здійснюється на підставі документів. У разі неподання повного комплекту документів (наприклад відсутності свідоцтва про смерть у разі загибелі військовослужбовця), підстав для призначення одноразової допомоги немає.
При цьому, згідно п. 13 цього Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Наказом Міністра оборони України від 12.04.2007 № 168 передбачено створення постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (п.1) та визначено, що голова комісії (заступник Міністра оборони України) повинен забезпечити, зокрема, підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розмір; роботу зі зверненнями громадян із зазначених питань (п. 2 Наказу).
Таким чином, враховуючи вищезазначені норми, порядок призначення та виплати допомоги, що відповідає чинному законодавству полягає у наступному: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються з документами в обласний військовий комісаріат; обласний військовий комісаріат подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, та надсилається за належністю в Департамент фінансів Міністерства оборони України для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; перевірені фахівцями документи розглядаються Комісією та подаються Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової допомоги; після прийняття рішення Міністром оборони України кошти надсилаються в обласний військовий комісаріат (військову частину), до якого були подані документи, для виплати одноразової допомоги отримувачам. Виплата одноразової допомоги провадиться в порядку черговості відповідно до дати подання документів після отримання Міністерством оборони коштів, передбачених на ці цілі.
Колегія суддів наголошує, що Порядком № 975 до дискреційних повноважень відповідача, після надходження документів, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було прийняте рішення від 20.05.2016 № 36 у формі Протоколу про повернення заяви та документів ОСОБА_1 на доопрацювання, що прямо суперечить вимогам Порядку № 975. Більше того, зазначений нормативний документ не наділяє відповідача повноваженнями з повернення документів заявників на доопрацювання.
Враховуючи встановлене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем при прийнятті спірного рішення грубо порушено вищезазначені норми чинного законодавства, а тому останнє прийняте поза межами правового поля та має бути скасоване.
Згідно із п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Як вбачається з матеріалів справи до заяви від 22.12.2015 позивачем були подані: копія довідки МСЕК Серії АВА № 009341 від 17.06.2015; копії сторінок паспорта; копія ідентифікаційного номера; копія сторінок військового квитка; копія витягу з протоколу засідання ЦВПК від 23.01.2014 № 172, копія висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.09.2013 № 1560/ж; довідка про участь у бойових діях та довідка про відкриття рахунку (а.с. 20).
Підставою для повернення документів на доопрацювання відповідачем зазначено неподання позивачем документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Таке твердження відповідача колегія суддів вважає помилковим у зв`язку з тим, що в даному випадку на підтвердження обставин поранення позивачем подано висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.09.2013 № 1560/ж, в якому встановлено, що рубці у лобно-тім`яній ділянці зліва від серединної лінії, на попередній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні правого колінного суглоба, у проекції крила правої здухвинної кістки є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1980 році (а.с. 16).
Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. (п. 21.3 Положення).
Пунктом 21.5 вказаного Положення передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
- «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії (п. б).
- «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення (п. в).
Причинний зв`язок поранення та інвалідності позивача підтверджується також витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 23.01.2014 № 172 (а.с. 18), в якому зазначено: «Поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
У цьому протоколі не встановлено, що поранення пов`язане із вчиненням правопорушення є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Суд наголошує, що Положенням № 402 чітко передбачено, що категорія громадян, до якої належить позивач, при встановленні причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) надавати довідку про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) не повинна.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що довідка, яку вимагає від позивача відповідач, наведена у додатку № 5 до Положення № 402 (а.с. 25) яка визначає, що поранення отримано не в стані алкогольного сп`яніння тощо, видається з 14.08.2008, тобто з часу видання Міністерством оборони України Наказу № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».
З огляду на викладене, колегія суддів вважає протиправними посилання відповідача на те, що позивачем не було подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_1 при зверненні із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975, а відповідач, прийнявши рішення про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання діяв не у межах та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому такі його дії є неправомірними.
Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2232-ХІІІ одноразова грошова допомога у разі встановлення військовослужбовцю IIІ групи інвалідності призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
За наведених вище обставин суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, травми, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, з моменту настання інвалідності.
Таким чином, із встановленням позивачеві ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби, він має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розмір якої визначається відповідно до ст. 16-2 вказаного Закону.
В силу п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України.
Аналогічна правова позиція зазначена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 по справі № К/800/40725/15.
Разом з цим, законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням останньому III групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання, відповідно до пунктів 12 та 13 Порядку № 975.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та скасування рішення Міністерства оборони України від 20.05.2016 № 36, вираженого у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині повернення документів ОСОБА_1 на адресу Чернігівського ОВК.
Колегія суддів вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача розглянути його заяву та прийняти відповідне рішення також має бути задоволена, при цьому при прийнятті такого рішення враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 (справа № 21-11а14), в якій зазначено, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідачем не обґрунтовано правомірність своїх дій, тому позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені в повному обсязі.
Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року № 36 в частині повернення документів ОСОБА_1 на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: С.Л. Клопот

В.О. Непочатих