Справа № 806/1752/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/1752/16

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" до Червоноармійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Пулинського районного відділу державної виконавчої служби, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме земельної ділянки, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка розташована за адресою: Житомирська область, смт. Пулини, вул. Шевченка, 140, що накладений відділом державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції, згідно постанови ВП № 44321749 від 07.10.2014 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана земельна ділянка належить ТОВ "Новус Україна" на праві власності. Так як позивач не є ані боржником, ані стороною виконавчого провадження № 44321749, то арешт, накладений на цю земельну ділянку постановою державного виконавця від 07.10.2014, грубо порушує їх права та суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

В ході судового розгляду справи, судом, за згодою зі представником позивача, здійснено заміну відповідача на Червоноармійський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з мотивів наведених у адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Указав, що арешт на земельну ділянку державним виконавцем накладено помилково.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

20 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Мережа" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (Покупець) укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано у реєстрі за номером 677.

За умовами цього договору Продавець передає у власність Покупцю земельну ділянку, яка розташована по вул. Леніна, 87, смт. Червоноармійськ, Червоноармійського району Житомирської області, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026.

У пункті 1.3 договору визначено, що земельна ділянка належить Продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 154790, виданого відділом земельних ресурсів у Червоноармійському районі Житомирської області 26.08.2008 р. на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 26.12.2007 р. (посвідчено державним нотаріусом Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2628) та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016, сформованим Відділом Держгеокадастру у Червоноармійському районі Житомирської області 08.04.16, підтверджено, що земельна ділянка, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка розташована за адресою: Житомирська область, смт. Червоноармійськ, вул. Шевченка, 140, на праві приватної власності належить ТОВ "Новус Україна". Підставою виникнення права власності визначено цивільно - правовий договір від 20.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований за № 677. Документом, що посвідчує право - державний акт від 26.08.2008 ЯД 154790.

У липні 2016 року позивачу, внаслідок отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 63357031 від 13.07.2016, стало відомо, що на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0026, площею 0,13 га, накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції від 07.10.2014 ВП № 44321749.

Вважаючи, що арешт зі вказаної земельної ділянки повинен бути знятий, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При цьому суд наголошує, що вимоги позивача щодо зняття арешту з нерухомого майна не пов'язані зі спором про право на це майно.

Судом установлено, що виконавче провадження за номером ЄДРВП 44321749 начальником відділу ОСОБА_2 органу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції відкрито постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2014.

Як видно зі змісту вказаної постанови, відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-219/2010 виданого 07.09.2010 Червоноармійським районним судом Житомирської області про стягнення 5326,39 грн боргу у солідарному порядку, зокрема боржника у даному виконавчому провадженні ОСОБА_5.

07 жовтня 2014 року державним виконавцем Морозюком С.В. органу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-219/2010 виданого 07.09.2010 Червоноармійським районним судом Житомирської області винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника та заборони на його відчуження (ВП № 44321749). Цією постановою накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,13 га, кадастровий номер :05:002:0026, що належить боржнику - ОСОБА_5 у межах суми звернення 5876, 74 грн. Також указаною постановою заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яка належить боржнику лише в межах суми боргу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, чинній на момент прийняття постанови від 07.10.14, далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частини 2 вказаної статті Закону державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ч. 1 ст. 57 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

В силу приписів частини 2 вказаної статті Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Частиною 1 статті 63 Закону визначено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно зі ч.ч. 3, 4 зазначеної статті Закону, у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Із аналізу наведених правових норм випливає висновок, що державний виконавець може накласти арешт лише на майно боржника, право власності на яке підтверджено належними доказами.

Під час огляду в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження № 44321749 зясовано, що підставою для винесення постанови від 07.10.2014, зокрема висновку про наявність у боржника земельної ділянки, слугував лист Відділу Держземагенства у Червоноармійському районі Житомирської області від 26.08.14 № 02-09/17/0.

Водночас зі змісту указаного листа та долученого до нього державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 803306, виданого Відділом земельних ресурсів у Червоноармійському районі 14.12.2007, слідує, що Відділом Держземагенства у Червоноармійському районі Житомирської області державного виконавця було повідомлено, що власником земельної ділянки, площею 0,13 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка розташована по вул. Леніна, 87, смт. Червоноармійськ, Червоноармійського району Житомирської області, був ОСОБА_6, а не боржник - ОСОБА_5.

Більш того, листом Відділу Держземагенства в Червоноармійському районі Житомирської області від 29.04.2015 № 11-622-0.2-1794/2-15 підтверджено, що на території Червоноармійського району за ОСОБА_5 не зареєстровано земельних ділянок належних на праві власності.

За таких обставин, коли боржнику ані на день прийняття державним виконавцем постанови від 07.10.14, ані на день розгляду справи в суді, указана земельна ділянка на праві власності не належала, то підстав для накладення на цю земельну ділянку арешту для забезпечення реального виконання рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області в справі № 2-219/2010 не було.

Докази про те, що ОСОБА_6 був боржником у виконавчому провадженні № 44321749 у матеріалах виконавчого провадження відсутні та суду представником відповідача не надані.

Також, згідно даних ЄДРВП, станом на 10.10.16 у Червоноармійському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській обл. відсутні відкриті виконавчі провадження де боржником являється ТОВ "Новус Україна", про що свідчить лист Начальника Червоноармійського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10 жовтня 2016 року № 2388.

Отже, земельна ділянка, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка спочатку перебувала у власності ОСОБА_6, а згодом - ТОВ "Новус Україна", не може бути предметом арешту у виконавчому провадженні № 44321749.

Разом з цим суд відмічає, що в розумінні статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

За змістом ч. 6 ст. 16 згаданого Закону, зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Матеріалами справи підтверджено, що на день розгляду справи в суді земельна ділянка, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, на праві власності належить ТОВ "Новус Україна".

Положеннями статті 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

У статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних указано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ч. 1 ст. 60 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 2 статті 60 Закону передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті Закону, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Безспірно встановлено, що 13 березня 2015 року в межах виконавчого провадження № 44321749 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2-219/2010 виданий 07.09.2010 Червоноармійським районним судом Житомирської області про стягнення 5326,39 грн боргу у солідарному порядку повернуто стягувачу.

Однак, арешт і заборони накладені на земельну ділянку, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка не є власністю боржника знято не було.

Зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до переконання, що встановлені у судовому засіданні факти та обставини свідчать про наявність підстав для зняття арешту та заборони з нерухомого майна, а саме земельної ділянки, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка розташована за адресою: Житомирська область, смт. Пулини, вул. Шевченка, 140, накладених постановою відділу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції від 07.10.2014 (ВП № 44321749).

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме земельної ділянки, площею 0,1300 га, кадастровий номер :05:002:0026, яка розташована за адресою: Житомирська область, смт. Пулини, вул. Шевченка, 140, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції від 07.10.2014 (ВП № 44321749).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 19 жовтня 2016 р.