Справа № 802/1326/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2016 р. Справа № 802/1326/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про: визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 із позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що він працює на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 07.11.2015 року по теперішній час.

Наказом начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Як вказав позивач, під час перевірки анонімних повідомлень про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідно до ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції», ним встановлено, що заступник начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з медичної частини - начальник медичної частини ОСОБА_4, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, тобто особою визначеною у п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» впродовж 28.04.2015 - 23.02.2016 років не повідомляв безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів.

Про завершення дій, відповідно до затвердженого плану від 16.03.2016 року, по збору необхідних документів та пояснень, що підтверджують адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинене ОСОБА_4, позивач доповів своєму безпосередньому керівнику. Після цього, як вказав позивач, він отримав усну вказівку спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_5 цього ж дня скласти на ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

23.05.2016 року, за словами позивача, він разом із лейтенантом поліції ОСОБА_5 та двома понятими прибули до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону для складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, на ОСОБА_4

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, ОСОБА_4 створював перешкоди для його складення, намагався покинути місце його складення, почав привертати увагу осіб, які проходили повз, закликати їх знімати на відео, обурювався, що порушуються його права. Крім того, як зазначив позивач, ОСОБА_4 відмовився давати пояснення по суті правопорушення. Після закінчення складання протоколу ОСОБА_4 також відмовився його підписати, отримати другий примірник протоколу та поставити підпис про отримання другого примірника протоколу.

Разом з тим, за заявою ОСОБА_4 щодо позивача проведено службове розслідування з приводу правомірності дій ОСОБА_1 23.05.2016 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. На підставі результатів проведеного Департаментом захисту економіки Національної поліції України службового розслідування, наказом від 25.07.2016 року № 345 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення.

У мотивувальній частині наказу від 25.07.2016 року № 345 вказано, що 01.06.2016 року слідчим відділом прокуратури Вінницької області викладені в скарзі ОСОБА_4 відомості щодо можливого незаконного його затримання 23.05.2016 року в м. Вінниця підполковником поліції ОСОБА_1 внесено за № 0000192 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 371 КК України.

На думку позивача, в ході проведення службового розслідування не в повній мірі були з'ясовані всі обставини, що мали місце під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_4, що призвело до прийняття протиправного рішення.

Відтак, позивач вважає наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» протиправним і таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

06.10.2016 року за вх. № 21437 від Департаменту захисту економіки Національної поліції України на адресу суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 65-68). У наданих запереченнях представник відповідача зіслалася на те, що 31.05.2016 року до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшла скарга заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, полковника медичної служби ОСОБА_4 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.05.2016 року.

Також представник відповідача зазначила, що до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов лист прокуратури Вінницької області від 02.06.2016 року № 17/1-772 вих-16. Лист направлено в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 371 КК України, за скаргою ОСОБА_4 про неправомірні дії старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1 У листі від 02.06.2016 року, з поміж іншого, містилось прохання провести, у максимально стислі терміни, службове розслідування за фактами, викладеними у скарзі ОСОБА_4 та скерувати до прокуратури області висновок та матеріали службового розслідування.

З метою перевірки обставин викладених у скарзі ОСОБА_4 наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 10.06.2016 року № 244 за вказаним фактом призначено службове розслідування та утворено комісію для його проведення.

Як вказала представник відповідача, під час проведення службового розслідування було встановлено, що між відомостями, зазначеними у скарзі ОСОБА_4 та отриманими поясненнями працівників поліції, в тому числі і ОСОБА_1, існують протиріччя. Тому доводи скарги не знайшли свого об'єктивного підтвердження.

Однак, в результаті проведення службового розслідування встановлено факти порушення старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 259 КУпАП, що і стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача.

Зміст порушення норм ст. 259 КУпАП полягав у тому, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, ОСОБА_1, на думку представника відповідача, враховуючи обставини складання протоколу, повинен був вжити заходів забезпечення провадження, а саме доставлення особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на підставі висновку службового розслідування, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковнику поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Крім того, відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, на думку представника відповідача, Департамент захисту економіки Національної поліції України діяв на підставі, в межах та в порядку, що визначений чинним законодавством України, а тому підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 відсутні.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що сам по собі факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Крім того, позивач вказав, що ОСОБА_6 переведений до Військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», м. Київ, чим було усунуто відносини прямого підпорядкуванню рідному брату ОСОБА_4, що крім іншого, стало підставою для складення ним протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією на ОСОБА_4 Тому, на думку позивача, його дії, що вчинені 23.05.2016 року є правомірними, а обставини викладені у матеріалах службового розслідування досліджено поверхово. Відтак позивач вважає, що наказ від 25.07.2016 року № 345 є незаконним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. При цьому пояснила, що при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення Департамент діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим, підстави для скасування наказу від 25.07.2016 року № 345 відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 по теперішній час працює на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

З метою виконання своїх службових обовязків 23.05.2016 року, позивач разом із лейтенантом поліції ОСОБА_5 та двома понятими прибули до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону для складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, щодо ОСОБА_4

Сторонами не заперечувалось при розгляді справи, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, ОСОБА_4 створював перешкоди для його оформлення. Незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_1 було завершено складання протоколу серії ВІ № 034124 від 23.05.2016 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією щодо ОСОБА_4

Вказаний протокол серії ВІ № 034124 від 23.05.2016 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинене ОСОБА_4 з відповідними матеріалами направлено до Вінницького міського суду супровідним листом за вих. № 1624/39 від 24.05.2016 року та до прокуратури Вінницької області супровідним листом за вих. № 1625/39 від 24.05.2016 року. Крім того, до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону направлено повідомлення про складений протокол серії ВІ № 034124 від 23.05.2016 року за вих. № 1626/39 від 24.05.2016 року (а.с.22-23,26-27 ).

Суддя Вінницького міського суду Олійник О.М. постановою від 31.05.2016 року та підписаним на її підставі супровідним листом від 01.06.2016 року повернув вказані матеріали адміністративного правопорушення для належного їх оформлення (а.с. 24-25).

Із урахуванням постанови суду від 31.05.2016 року, 09.06.2016 року позивачем складено протокол серії ВІ № 034125 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинене ОСОБА_4, у якому детально описано суть правопорушення. Цей протокол з відповідними матеріалами направлено до Вінницького міського суду супровідним листом за вих. № 1845/39 від 09.06.2016 року. Крім того, копії доопрацьованих матеріалів також були направлені до прокуратури Вінницької області супровідним листом за вих. № 1846/39 від 09.06.2016 року (а.с. 28-29, 34).

Суддя Вінницького міського суду Ковбаса Ю.П. постановою від 24.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення до Апеляційного суду Вінницької області не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с.32-33).

31.05.2016 року до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшла скарга заступника начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, полковника медичної служби ОСОБА_4 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковника поліції ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.05.2016 року.

02.06.2016 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України від прокуратури Вінницької області надійшов лист № 17/1-772 вих-16, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000192 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, за скаргою ОСОБА_4 про неправомірні дії старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_1, з рекомендацією провести у максимально стислі терміни, службове розслідування за фактами, викладеними у скарзі ОСОБА_4 та скерувати до прокуратури області висновок та матеріали службового розслідування.

10.06.2016 року наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 244 «Про призначення та проведення службового розслідування» на підставі скарги ОСОБА_4 про неправомірні дії ОСОБА_1 та з метою перевірки обставин події, що мала місце 23.05.2016 року за вказаним фактом призначено службове розслідування та призначено персональний склад комісії (а.с. 69).

За результатами проведення службового розслідування 25.07.2016 року складено висновок службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників поліції управління захисту економіки у Вінницькій області (а.с.70-77).

У висновку службового розслідування комісією зазначено, що між відомостями, зазначеними у скарзі ОСОБА_4 та поясненнями працівників поліції (ОСОБА_1 та ОСОБА_7Ю.) існують протиріччя, та доводи скарги не знайшли свого об'єктивного підтвердження (а.с. 76).

Однак, в результаті проведення службового розслідування встановлено факти порушення старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 259 КУпАП.

Зміст порушення полягав у тому, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення старшим ОСОБА_1, ОСОБА_4 всіляко ухилявся від його оформлення (постійно переміщався навколо автомобіля для уникнення складення протоколу, привертав увагу сторонніх осіб, зловживав своїми правами та інше).

Тому, на думку комісії, що проводила службове розслідування, відповідно до вимог ст. 259 КУпАП позивач повинен був вжити заходів забезпечення провадження, а саме доставлення особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки ОСОБА_1 таких заходів не вжив, на думку відповідача, ним було допущено порушення ст. 259 КУпАП.

25.07.2016 року, на підставі висновків службового розслідування, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з організації контролю за виконанням документів у системі МВС, затвердженої наказом МВС України від 23.04.2012 року № 350, підполковнику поліції ОСОБА_1, старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, оголошено догану. З даним наказом позивача ознайомлено 10.08.2016 року (а.с.35). Не погодившись із наказом від 23.04.2012 року № 350, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд звертає увагу на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з тим, відповідно до п. 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

В силу вимог ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено обов'язки осіб рядового і начальницького складу, зокрема службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, крім іншого: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Статуту. Так, відповідно до абз.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230), службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи внутрішніх справ завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України кримінальне правопорушення; застосування особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України спеціальних засобів або заходів фізичного впливу.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції №230 підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Пунктом 6.3.2 Інструкції №230 передбачено право особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

Разом з тим, абз. 2 п. 6.3.6 Інструкції №230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Як зазначалося, 10.06.2016 року наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 244 «Про призначення та проведення службового розслідування» на підставі скарги ОСОБА_4 про неправомірні дії ОСОБА_1 та з метою перевірки обставин події, що мала місце 23.05.2016 року за вказаним фактом призначено службове розслідування. Суд враховує, що у скарзі ОСОБА_4 взагалі не йдеться про ймовірне вчинення позивачем дій, чи допущення бездіяльності які б вказували на порушення норм ст. 259 КУпАП, що в кінцевому результаті стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Під час проведення службового розслідування комісією отримано пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 При цьому предмет пояснень визначався виходячи із змісту скарги ОСОБА_4 Тобто, позивачу не пропонувалось надати пояснення по суті ймовірного порушення ним приписів ст. 259 КУпАП.

За результатами проведення службового розслідування 25.07.2016 року складено висновок службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників поліції управління захисту економіки у Вінницькій області (а.с. 70-77).

Так, під час проведення службового розслідування встановлено, що між відомостями, зазначеними у скарзі ОСОБА_4 та поясненнями працівників поліції управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України існують протиріччя, але вони (як пояснили у судовому засіданні представники відповідача «доводи скаржника») не знайшли свого об'єктивного підтвердження. Тобто, комісія, що проводила службове розслідування дійшла висновку, що обставини викладені у скарзі ОСОБА_4 не відповідають дійсним обставинам справи, а вказана скарга є необґрунтованою.

Такий висновок суду ґрунтується також на усних поясненнях представників відповідача у судовому засіданні, які зазначили, що за результатами службового розслідування скаргу визнано не обґрунтованою, а викладені у ній обставини не давали підстав для висновку про порушення позивачем прав ОСОБА_4 під час складання протоколу.

Відтак, за скаргою ОСОБА_4, яка стала приводом для призначення службового розслідування і доводи якої перевірялись при його проведенні, підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності фактично не виявлено.

Разом з цим, комісія дійшла висновку про порушення старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 259 КУпАП.

Однак, вказані висновки службового розслідування судом оцінюються критично, з огляду на таке.

Як зазначалося вище, в силу п. 6.3.2 Інструкції № 230 право особи на участь у службовому розслідуванні є однією із гарантій як захисту прав такої особи так і забезпечення повноти та обєктивності проведення службового розслідування. Це право реалізується в тому числі у формі надання відповідних пояснень щодо обставин які перевіряються в ході службового розслідування.

Проте, як видно із тексту висновку службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників поліції управління захисту економіки у Вінницькій області від 25.07.2016 року скарга взагалі не стосувалася порушення позивачем ст. 259 КУпАП (доставлення порушника). Тобто, очевидним є те, що ОСОБА_4 не скаржився на те, що працівники поліції не застосували до нього заходу забезпечення провадження, який за своєю суттю може передбачати доставлення порушника в поліцію, який за своєю природою фактично є заходом примусу.

Необхідно звернути увагу, що позивач у межах службового розслідування надавав пояснення лише по суті доводів скаржника, а пояснення щодо можливого порушення ОСОБА_1 норм ст. 259 КУпАП йому не пропонувались надати та ним не надавались, оскільки ці обставини взагалі не були предметом службового розслідування під час його проведення.

Тому, суд доходить висновку, що фактично службове розслідування в частині можливого порушення позивачем ст. 259 КУпАП взагалі не проводилось, а проведеним службовим розслідуванням за скаргою ОСОБА_4 перевірка обставин дотримання позивачем ст. 259 КУпАП не охоплювалась.

Суд наголошує, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, повязаного зі здійсненням службової діяльності мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Аналогічна правова позиція щодо застосування дисциплінарних стягнень до державних службовців викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 року в справі № 21-303а14 та від 21.05.2013 року в справі № 21-403а12. Тому, застосування до позивача дисциплінарного стягнення за порушення, обставини якого службовим розслідуванням не охоплювалися є неправомірним.

Відтак, висновки про порушення старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 259 КУпАП зроблені із порушенням вимог Інструкції № 230, процедури проведення службового розслідування та фактично за його відсутності.

Окрім цього, суд не погоджується також із висновком відповідача про наявність у діях позивача і складу порушення ст. 259 КУпАП.

Аналізуючи зміст правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ст. 259 КУпАП, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, порушника може бути доставлено в поліцію її співробітником.

Так, диспозицією вказаної статті передбачено, що доставлення порушника можливе за наявності певних умов, а саме: метою доставлення є складення протоколу про адміністративне правопорушення, неможливість складення протоколу на місці вчинення правопорушення у тих випадках, коли складення протоколу про вчинене правопорушення є обов'язковим. Зазначені умови повинні об'єктивно існувати одночасно.

Доставлення порушника - це примусове (в межах адміністративного примусу) вилучення особи, що вчинила чи вчиняла на момент виявлення адміністративне правопорушення, з місця вчинення (виявлення) правопорушення, а також супровід цієї особи до відповідного органу із застосуванням заходів психічного або фізичного впливу з метою припинення адміністративного проступку, встановлення особи правопорушника, складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, застосування заходів забезпечення провадження є не обов'язком уповноваженої на це особи, а її правом. При цьому, оцінка підстав для доставлення порушника здійснюється виключно особою, що складає протокол з метою забезпечення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно із матеріалів справи, 23.05.2016 року старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_1 складено протокол серії ВІ № 034124 про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинене ОСОБА_4 ОСОБА_2 факт складання протоколу, виключає підстави для висновків відповідача про незаконне незастосування позивачем доставлення порушника в порядку ст. 259 КУпАП.

Безспірно встановлено, що обставини, що передували складенню протоколу серії ВІ № 034124 від 23.05.2016 року були непростими, існували певні перешкоди під час його оформлення. Однак, суд констатує, що незважаючи на вказане, протокол серії ВІ № 034124 про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вчинене ОСОБА_4 було складено на місці вчинення правопорушення, що виключає підстави для застосування ст. 259 КУпАП.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що висновки відповідача про порушення позивачем ст. 259 КУпАП суперечать і доктрині теорії права. Зокрема слід зазначити, що норми права за характером диспозицій, що містяться в них, поділяються в тому числі на:

дозвільні (уповноважувальні) - вказують на можливість здійснювати певні дії; наділяють суб'єктів певними правами. Містять у своєму тексті слова: «має право», «може»;

зобов'язувальні - вказують на необхідність здійснювати певні дії; накладають на суб'єктів певні обов'язки. Містять слова: «зобов'язаний», «повинен».

Заборонні - вказують на необхідність утримуватися від вчинення певних дій; встановлюють заборони. Містять слова: «забороняється», «не вправі», «не може», «не допускається».

Із диспозиції норми ст. 259 КУпАП суд встановив, що така є дозвільною (надає право застосувати захід у виді доставлення порушника за певних умов). Вказане виключає підстави стверджувати про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за не реалізацію нею наданих Законом прав.

Таким чином, суд доходить переконання, що висновок службового розслідування щодо необхідності доставлення ОСОБА_4 з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення до поліції є безпідставним та необґрунтованим. Тому, й висновки про порушення позивачем вимог ст. 259 КУпАП є необґрунтованими.

Крім того, суд наголошує, що прийняття Вінницьким міським судом постанов від 31.05.2016 року про повернення протоколу серії ВІ № 034124 від 23.05.2016 року про адміністративне правопорушення та від 24.06.2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не мають жодного юридичного значення для вирішення цієї адміністративної справи.

Щодо посилань відповідача на порушення позивачем норм Інструкції з організації контролю за виконанням документів у системі МВС, затвердженої наказом МВС України від 23.04.2012 року № 350, що йому поставлено у вину, то в описовій чи мотивувальній частині висновку службового розслідування взагалі про такі порушення не йдеться.

Підсумовуючи суд зазначає, що під час проведення службового розслідування комісією було допущено процедурні порушення його проведення, невірно розтлумачено зміст та належним чином не досліджено обставини порушення позивачем вимог ст. 259 КУпАП.

Відтак, висновки службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників поліції управління захисту економіки у Вінницькій області від 25.07.2016 року є безпідставними. Як наслідок, наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визнання протиправним наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Питання про розподіл судових витрат, вирішено судом відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.07.2016 року № 345 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Стягнути в користь ОСОБА_1 із Департаменту захисту економіки Національної поліції України, за рахунок бюджетних асигнувань, сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 552 грн. 00 коп. (п'ятсот п'ятдесят дві гривні 00 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович