Справа № 441/1396/16-а
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10.10.2016року суддя Городоцького районного суду Львівської обл. Ференц О.І., вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

07.10.2016р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Городоцький районний суд Львівської області із позовом до Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області №258 від 26.01.2010р. та №18 від 25.11.2010р. та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку.

Вивчивши адміністративний позов та додатку до нього, приходжу до висновку, що такий не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України). Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органом місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі тощо.

Прийняті сільською радою (як субєктом владних повноважень) спірні рішення є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виховання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади ( як субєктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів ( зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди тощо), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, місцевого органу виконавчої влади, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах №21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст.244-2 КАС України.

Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України сільська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.11.2014 року у справі № 21-493а14.

З аналізу позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області та ОСОБА_3 вбачається, що підставою їх звернення до суду стало порушення права власності на земельну ділянку рішеннями Кліцьківської сільської ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3, тобто даний спір фактично є спором про право власності на землю, цивільним спором, отже має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі. З огляду на наведене, позивач вправі звернутися в Городоцький районний суд Львівської області із клопотанням про повернення сплаченої нею суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 109, 165 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Роз'яснити ОСОБА_1М право на звернення до суду із клопотанням про повернення сплаченої нею суми судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ференц О.І.