Справа № 445/1298/15-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Львів Справа № 876/5489/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Клюба В. В.

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання Болюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року у справі №445/1298/15 - а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про зобов'язання здійснити нарахування і виплатити допомогу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Золочівської районної держаної адміністрації, в якому просить зобов'язати нарахувати і виплатити з липня 2014 року та в подальшому їй виплачувати допомогу одинокій матері.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач неправомірно припинив сплату допомоги, як одинокій матері, оскільки законодавством, а саме Законом України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» не передбачено серед підстав припинення виплати допомоги одинокій матері - підстави встановлення батьківства, чи стягнення аліментів.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Вона не перебуває і ніколи не перебувала у шлюбі, а в свідоцтві про народження запис про батька дитини виконано у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), а також дитина не була усиновлена чоловіком, що не тягне за собою наслідки, передбачені абзацу 3 пункту 33 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули та не направили представників, хоча належним чином та у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. При цьому, від осіб, які беруть участь у справі відсутні клопотання про розгляд справи за їх участі.

У зв'язку з цим справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та керуючись ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 був визнаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з нього на утримання дитини стягнуто аліменти. У зв'язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач втратила право на отримання допомоги як одинока мати.

Проте колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4. В свідоцтві про народження дитини запис про батька зроблено у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 21 січня 2004 року.

11 лютого 2004 року, 22 грудня 2004 року, 29 серпня 2005 року, 14 серпня 2006 року, 23 серпня 2007 року, 19 лютого 2007 року, 28 лютого 2008 року позивач зверталася до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про отримання всіх видів соціальної допомоги, як одинока матір.

Згідно з листа відповідача від 19 лютого 2015 року за №497 позивачу припинено виплату допомоги, як одинокій матері на підставі рішення Золочівського районного суду від 10 березня 2009 року.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

У відповідності до ст. 18 - 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно ст. 18 - 2 цього ж Закону допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 18 - 4 Закону України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18 - річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Пунктом 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27 грудня 2001 року визначено перелік документів, які подаються заявником до органу соціального захисту населення для призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

Відповідно до абз.16 пункту 36 вищевказаного Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Згідно з абз. 3 п. 33 вищесказаної Постанови, якщо одинока матір, одинокий усиновлювач, мати (батько) у разі смерті одного з батьків зареєстрували шлюб, за ними зберігається право на отримання допомоги на дітей, які народилися чи були усиновлені до шлюбу, якщо такі діти не були усиновлені чоловіком (дружиною). Тобто підставою для припинення виплати такої допомоги є усиновлення дитини чоловіком.

Згідно з рішенням Золочівського районного суду від 10 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства і стягнення аліментів позовні вимоги задоволено: вставлено що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що факт встановлення батьківства та стягнення аліментів не слід ототожнювати з усиновленням дитини в розумінні п. 33 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми. Тобто наявні у справі матеріали не підтверджують обставин, на які посилається суд першої інстанції, як на підставу прийняття оскаржуваного судового рішення.

Згідно з довідкою про призначення допомоги одиноким матерям по особовому рахунку НОМЕР_2 відповідач здійснив перерахунок допомоги позивачу визначено із квітня 2009 року по липень 2014 року встановивши переплату за вказаний період в сумі 19 659 гривень 86 коп. у зв'язку з рішенням суду від 10 березня 2009 року. Вказана довідка підтверджує факт припинення позивачу виплати допомоги із серпня 2014 року.

Виходячи із вищевикладених мотивів припинення виплати позивачу допомоги як одинокій матері є протиправним. При вирішенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходить із визначених ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства повноважень суду при вирішенні справи, у зв'язку з чим дії відповідача щодо припинення виплати допомоги слід визнати протиправними. Разом цим, як убачається із вищевказаної довідки позивачу виплачено допомогу по липень 2014 року включно. Тобто, позивачу припинено виплату допомоги із серпня 2014 року. Так як інші підстави, окрім зазначених відповідачем, для припинення виплати допомоги відсутні, спору з приводу наявності передбаченого нормативно - правовими актами переліку документів немає, колегія апеляційного суду вважає, що слід зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу допомогу на дитину одинокій матері із серпня 2014 року.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Проте, при постановленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог, і постановив рішення з порушенням норм матеріального права.

Порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що постанову з наведених вище мотивів слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 195, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року у справі № 445/1298/15 - а скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про зобов'язання нарахувати і виплатити допомогу задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Золочівської районної адміністрації Львівської області щодо припинення із серпня 2014 року виплати ОСОБА_2 допомоги на дитину одинокій матері.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Золочівської районної адміністрації Львівської області поновити ОСОБА_2 нарахування і виплатити допомогу на дитину одинокій матері із серпня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про зобов'язання нарахувати і виплатити допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Повний текст постанови виготовлено 24 жовтня 2016 року