Справа № 802/1239/16-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

05 жовтня 2016 р. Справа № 802/1239/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін

позивача: ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області,

Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в ОВС України в період з 20.10.2001 року по 06.11.2016 року. Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.11.2015 р. № 2 о/с "По особовому складу" відповідно до п. 9 та 12 Розділу XI Закону України № 580 Про Національну поліцію позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено 07.11.2015 р. в порядку переатестування на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції".

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами наказу МВС України від 18 листопада 2015 р. №1465 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських", наказано, зокрема: провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, в т.ч. №6.

В подальшому щодо позивача прийнято незаконне рішення про проведення атестації, яка відбулась з порушенням визначеної законом процедури та за результатами якої прийнято необґрунтований і безпідставний висновок про невідповідність його займаній посаді. Цей висновок став підставою для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, який за своїм змістом є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення, що накладається на працівників органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарних проступків в якості крайнього заходу дисциплінарного впливу. Позивач вважає своє звільнення протиправним, оскільки жодного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього могло бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, він не вчиняв, а висновки про його службову невідповідність є безпідставними, необґрунтованими і незаконними.

Вважаючи своє звільнення незаконним ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до суду.Позивач, представники позивача в судовому засіданні просил4и адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проти заявленого позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не зявився. Судом було вжито усіх необхідних заходів з метою повідомлення останнього про дату час та місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується матеріалами справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судових засідань або повідомлень про причини неприбуття до суду не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття представників відповідачів в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх та надавши юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, 12 лютого 2016 року начальником ГУ Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ №146 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" (а.с. 66), відповідно до якого було зобовязано провести атестування поліцейських ГУ Національної поліції у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15 лютого 2016 року та створено атестаційні комісії ГУ Національної поліції у Вінницькій області №1-8. Керівникам структурних та територіальних підрозділів ГУНП у Вінницькій області наказано скласти списки поліцейських ГУ НП та підпорядкованих підрозділів, які підлягають атестуванню. Але відносно позивача не було видано персонального наказу щодо атестування.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25 травня 2016 року №620 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" (а. с. 67), затверджено персональні склади атестаційних комісій, в тому числі, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

У подальшому, наказами Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.06.2016 року №709 (а. с. 69) до наведеного вище наказу були внесені зміни, якими затверджено уточнений персональний склад атестаційних комісій та впорядковано їх роботу.

Згідно з даними протоколу ОП №15.00006021.0035650 від 07.06.2016 року (а.с. 82) засідання атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (у складі: голови ОСОБА_5, секретаря Никитенко Ю.В., членів комісії ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9М.), перед позивачем було поставлено питання, які стосуються професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду атестаційного листа ОСОБА_1 та інших матеріалів щодо його особи (декларації про доходи; послужного списку; інформаційної довідки; висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформації з відкритих джерел), а також проведеної співбесіди та відповідного обговорення зібраної інформації, атестаційна комісія № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області більшістю голосів присутніх членів комісії (голосів "за" - 4; "проти" - 2) прийняла рішення, оформлене протоколом ОП №15.00006021.0035650 від 07.06.2016 року, про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням Атестаційної комісії №6, подавши скаргу. При розгляді скарги Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону №6, яка знайшла своє відображення протоколі ОП№15.00006855.0035650 від 24.06.2016 року (а.с. 23), так як ОСОБА_1 не набрав 60 балів за професійний тест, тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.07.2016 року №127 о/с (а.с. 9) капітана поліції ОСОБА_1, заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області звільнено зі служби в поліції за статтею 77 ч. 1 п. 5 Закону №580 (через службову невідповідність). Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано: відомість-протокол атестаційної комісії №6 ГУНП від 07.06.2016 року.

Прийнятий за результатами атестування наказ про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність позивач вважає протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 (окрім окремих положень).

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Отже, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним Законом України №580-VІІІ.

За умови успішного виконання службових обов'язків призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) (частина перша статті 58 Закону України № 580-VIII).

Як вже зазначалось ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.11.2015 р. №2 о/с "По особовому складу" відповідно до п. 9 та 12 Розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено 07.11.2015 р. в порядку переатестування на посаду заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з присвоєнням спеціального звання "капітан поліції".

Таким чином, в судових засіданнях встановлено, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 580-VІІІ, шляхом видання наказу № 2 о/с від 07.11.2015 про призначення за його згодою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначеним наказом було вирішено питання щодо відповідності особи позивача вимогам поліцейського, які передбачені Законом України №580-VІІІ.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 57 Закону України №580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при: призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; в разі вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, наведені вище підстави для проведення атестування є вичерпними.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI.

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 № 4312-VI, атестації не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 вказаного Закону передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що метою проведення атестації з будь-яких зазначених у статті 57 Закону №580-VІІІ підстав є вирішення питання про залишення у той чи інший спосіб особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

У свою чергу звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України №580-VIII.

Як свідчать матеріали справи, позивача звільнено з поліції через "службову невідповідність". Проте, поняття "службова невідповідність" і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям "звільнення у порядку дисциплінарного стягнення".

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 №21-13а14, яка в силу положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Судом встановлено, що позивач пропрацював на займаній посаді менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду, переведення на нижчу посаду або притягнення до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось. Таким чином, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції) до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Що стосується висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, в силу приписів статті 57 Закону України №580-VIII атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Згідно з вимогами пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі - Інструкція № 1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Як вбачається з дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії, атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України № 580-VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами.

Так, під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку (декларацію про доходи; послужний список; інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII, інформацію з відкритих джерел). Інформація про опрацювання та дослідження комісією інших документів (заяв чи скарг на дії позивача, матеріалів службових розслідувань, інформації про притягнення до дисциплінарної відповідальності, тощо) - відсутня.

Будь-яких відомостей про те, яким саме вимогам (що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач) ОСОБА_1 не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу твердження комісії про службову невідповідність позивача.

Судом також встановлено, що атестаційна комісія не досліджувала можливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" від 12.01.2012 №4312-VI.

Заперечення відповідача також не містять відомостей про те, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді.

Водночас, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу. Суд також зазначає, що атестаційний лист позитивно характеризує позивача, як дисциплінованого та принципового працівника, що за час служби зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінно ставиться до службових обовязків. Володіє достатнім рівнем теоретичних знань, професійною майстерністю та іншим чином позитивно характеризує позивача.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Положеннями частини третьої статті 57 Закону України №580-VІІІ встановлено, що атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції №1465, у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Як вбачається з матеріалів справи, персональний склад атестаційної комісії, яка здійснювала атестацію позивача, визначено наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25.05.2016 року №620 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій ГУНП у Вінницькій області" (з наступними змінами і доповненнями, внесеними наказами Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.06.2016 року №709).

Разом з тим, докази погодження персонального складу атестаційної комісії у відповідності до приписів пункту 2 розділу ІІ Інструкції №1465 з Національною поліцією в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що склад атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сформований з порушенням вимог законодавства і є неповноважним.

Щодо пояснень представника відповідача, що позивач самостійно із власної ініціативи зареєструвався в ЄЦВТМ та взяв участь в атестуванні, то суд критично їх оцінює з огляду на те, що ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені чіткі підстави для проведення атестації поліцейського, які наведені вище. Нормами Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено проходження атестації з власної ініціативи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію та п.3 розділу І Інструкція № 1465, відповідачем ГУНП у Вінницькій області повинні бути визначені передумови для проведення атестування, а саме: чи то атестування призначається для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, чи для вирішення питання про переміщення, чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто з урахуванням конкретного підпункту ч. 2 ст.57 вказаного Закону та Інструкції. Також повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для призначення позивача на вищу посаду чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Однак, як підтверджено матеріалами справи, такі передумови та підстави відносно позивача відсутні. Представником відповідача до суду не надано жодного належного доказу існування підстав для проведення атестування позивача, в тому числі, персонального наказу щодо атестування позивача.

Вимога ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення ГУНП України у Вінницькій області щодо його включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню задоволенню не підлягає, так як такий наказ відповідачем не приймався.

Також вимога позивача визнання дій ГУНП України у Вінницькій області щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними не підлягає задоволенню судом, так як такі дії не було вчинено з боку відповідача, а атестування проводилось Атестаційною комісією №6 ГУНП України у Вінницькій області. Пунктом першим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності. свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що атестування позивача проведено Атестаційною комісією №6 Головного управлінням Національної поліції у Вінницькій області за відсутності законодавчо передбачених підстав для проведення атестації та з порушенням визначеної законом процедури її проведення, тому з огляду на вказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд - П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, оформлене протоколом ОП №15.00006021.0035650 від 07.06.2016р. в частині результатів атестування ОСОБА_1 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №127 о/с від 07 липня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_1, заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ізолятора Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 07 липня 2016 року.

Постанову в частині поновлення на посаді допустити до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар