Справа № П/811/2556/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Київ К/800/13700/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання незаконними дій та рішення, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління МВС України в Кіровоградській області, Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконними (неправомірними) дії та рішення службових осіб Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області щодо надання офіційного документу (запиту) за №23/8 від 03 січня 2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні; визнати незаконними (неправомірними) дії працівників відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, які здійснювали службове розслідування відповідно до наказу УМВС за №114 від 09 лютого 2015 року, що виразилось у необ'єктивному та упередженому проведенні службового розслідування щодо складання, підписання, реєстрації та направлення офіційного запиту службовими особами Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області за вих. № 23/8 від 03 січня 2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області та отримання офіційної відповіді про стан здоров'я ОСОБА_2; стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. з Управління МВС України в Кіровоградській області; стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. з Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано протиправними дії посадових осіб Олександрійського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області стосовно збирання інформації про стан здоров'я ОСОБА_2 шляхом направлення запиту №23/8 від 03 січня 2015 року до Олександрійської центральної районної лікарні. Стягнуто з Олександрійського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить задовольнити його позовні вимоги в частині, в якій було відмовлено в задоволенні судами попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України, для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 15.08.1999 р. проходить службу в органах внутрішніх справ України. З 20.03.2012 р. по 25.02.2015 р. займав посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області.

У період з 25.12.2014 р. по 14.01.2015 р. ОСОБА_2 перебував на лікуванні в Олександрійській центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ, військовослужбовці внутрішніх військ МВС №59 від 25.12.2014 р.

08.01.2015 р. до Олександрійської центральної районної лікарні надійшов запит Олександрійського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області№23/8 від 03.01.2015 р. щодо надання інформації про стан здоров'я, зокрема, позивача та орієнтовного терміну його непрацездатності. У запиті зазначено, що така інформація витребовується у зв'язку з проведенням службового розслідування.

На вказаний запит Олександрійською центральною районною лікарнею листом від 08.01.2015 р. №25 надано відповідь щодо стану здоров'я ОСОБА_2 та орієнтовного терміну лікування.

22.01.2015 р. представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано до прокурора Кіровоградської області заяву про скоєне начальником кадрового забезпечення Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_4 кримінальне правопорушення у якій зазначено, що останнім умисно, з перевищенням службових повноважень, протиправно складено на офіційному бланку запит до Олександрійської центральної районної лікарні №23/8 від 03.01.2015 р.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 09.02.2015 р. №114 «Про призначення та проведення службового розслідування» у зв'язку з фактами, викладеними у заяві адвоката ОСОБА_3 щодо неправомірних дій начальника сектору кадрового забезпечення Олександрійського МВ УМВС в області капітана міліції ОСОБА_4 призначено службове розслідування, проведення якого доручено старшому інспектору з особливих доручень відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС в області старшому лейтенанту міліції Папченку І.О.

Висновком службового розслідування за фактами, викладеними у заяві громадянина ОСОБА_3, затвердженим 26.02.2015 р. встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування знайшли підтвердження у частині підстав отримання медичної інформації стосовно працівників УБОЗ УМВС в області.

Листом від 26.02.2015 р. №3/427 УМВС України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_3 про результати службового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. №230 (далі за текстом також - Інструкція).

Згідно з п.2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

З огляду на п.8.1, 8.7 Інструкції, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

З аналізу висновку службового розслідування за фактами, викладеними у заяві громадянина ОСОБА_3, затвердженого 26.02.2015 р. та матеріалів службового розслідування судами встановлено, що старшим лейтенантом міліції Папченком І.О. вжито всіх заходів передбачених Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними (неправомірними) дій працівників відділу інспекції з особового складу УКЗ УМВС України в Кіровоградській області, які здійснювали службове розслідування відповідно до наказу УМВС за №114 від 09.02.2015 р., що виразилось у необ'єктивному та упередженому проведенні службового розслідування щодо складання, підписання, реєстрації та направлення офіційного запиту службовими особами Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області за вих. № 23/8 від 03.01.2015 р. до Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області та отримання офіційної відповіді про стан здоров'я ОСОБА_2 та стягнення моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн. з Управління МВС України в Кіровоградській області, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Частиною другою статті 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. №2657-ХІІ не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

На підставі ч.1, 2 ст.286 Цивільного кодексу України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи.

З огляду на п.2.22 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 13.11.2001 р. №455 тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я.

Отже, інформація про стан здоров'я особи є конфіденційною, а тому не допускаються її збирання, зберігання, використання та поширення, у тому числі і роботодавцем. Натомість, уся необхідна та достатня для роботодавця інформація зазначається у листку непрацездатності (довідці про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ, військовослужбовці внутрішніх військ МВС).

Оскільки відповідачем не доведено обґрунтованості наявності правових підстав для збору інформації про стан здоров'я ОСОБА_2 та наявності його згоди на збір такої інформації, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області стосовно збирання інформації про стан здоров'я ОСОБА_2 шляхом направлення запиту №23/8 від 03.01.2015 р. до Олександрійської центральної районної лікарні, підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001р. та № 1 від 27.02.2009р.) (далі - постанова Пленуму ВСУ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб і розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Пунктом 5 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого,тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Суди обґрунтовано врахували, що протиправні дії Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо збору інформації про стан здоров'я ОСОБА_2 шляхом направлення запиту до медичного закладу є втручанням у приватне життя позивача, яке обумовило пильну увагу до стану його здоров'я та, як наслідок, спричинило йому моральний дискомфорт та переживання та стягнули достатню справедливу компенсацію.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними та обґрунтованими та постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Олександрійського міського відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання незаконними дій та рішення, відшкодування моральної шкоди - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

Ю.К. Черпак