Справа № 822/1858/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1858/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просив зобовязати відповідача провести нарахування та виплатити :

- індексацію заробітної плати за період з 1 січня 2013 року по 23 вересня 2015 року включно з виконанням вимог, зазначених у статтях 116 та 117 КЗпП, а саме: одночасно виплатити середню заробітну плату за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 24 вересня 2015 р по день фактичного розрахунку;

- виплатити компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати індексації заробітної плати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати».

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 10 серпня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про порушення законодавства та усунення наслідків з проханням задовольнити законні вимоги, а саме: не проведення індексації його заробітної плати за період 01 січня 2013 року по 23 вересня 2015 року. Проте, у відповідь на заяву Камянець - Подільська ОДПІ в листі від 16.08.2016 року № 7314/Б/22-09-05-34 повідомила, що індексація за цей період не нараховувалась та не виплачувалась в зв'язку з проведенням реорганізації та постійними змінами базового місяця для проведення індексації.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, про що ним були подані письмові заперечення. Зазначив, зокрема, що у зв'язку із постійними змінами базового місяця для проведення індексації, що виникали внаслідок проведення реорганізації (утворення) територіальних органів Державної податкової адміністрації України, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, індексація у період з 01.01.2013 по 30.11.2015 працівникам Кам'янець-Подільської ОДПІ дійсно не нараховувалась та не виплачувалась.

Також відмітив, що кошторисом Кам'янець-Подільської ОДПІ на 2013-2015 роки не передбачено видатків на виплату індексації працівникам інспекції, а в грудні 2014 р. Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" було доповнено нормою, згідно якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

Зазначив, що позовна вимога про проведення нарахування та виплати компенсації втрат є безпідставною, оскільки повний розрахунок із позивачем проведено у день звільнення, а питання стосовно нарахування індексації є лише предметом судового розгляду.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що позивач на час існування спірних правовідносин працював в Кам'янець-Подільській ОДПІ та 23.09.2015 був звільнений за угодою сторін.

Як вказує позивач, та що не заперечується відповідачем, за 2013-2015 роки індексація заробітної плати йому не нараховувалась та не виплачувалась.

10.08.2016 позивач звернувся до Кам'янець-Подільської ОДПІ з заявою про проведення нарахування та виплату індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 23.09.2015.

У відповідь на подану заяву, відповідач листом №7314/б/22-09-05-34 від 16.08.2016 зазначив, що індексація за період роботи з 01.01.2013 по 23.09.2015 працівникам не нараховувалась та не виплачувалась у зв'язку із постійними змінами базового місяця для проведення індексації, що виникали внаслідок збільшення посадового окладу, зміни надбавки за вислугу років, присвоєння чергового спеціального звання та проведення реорганізації (утворення) територіальних органів Державної податкової адміністрації України, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України. Крім того, кошторисами Кам'янець-Подільської ОДПІ на 2013-2015 не передбачено видатки на індексацію заробітної плати працівників.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Так, статтею 95 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-ІІІ індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення) - як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Отже, заробітна плата підлягає обов'язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін, при цьому державні соціальні гарантії обов'язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Також суд звертає увагу на те, що статтю 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" в подальшому (згідно змін, котрі набрали чинності з 01.01.2015) було доповнено частиною шостою такого змісту - проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 за №1078 був затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно п. 1-1 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення)

Згідно з п.10 2 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин), для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Також, згідно ч.3 ст.36 КЗпП України при реорганізації установи (організації) дія трудового договору працівника продовжується.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів", Кабінет Міністрів України постановив в п.2 реорганізувати шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2, в т.ч. Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів.

В п.3 зазначено, що територіальні органи Міністерства доходів і зборів є правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України №311 від 06.08.2014 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" Кам'янець-Подільську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області реорганізовано шляхом приєднання до Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Однак, згідно вищевказаних норм, законодавством врегульовано питання проведення індексації для працівників у разі реорганізації органу (установи), у якому вони працюють, тому твердження відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації у зв'язку із проведенням реорганізації є помилковими.

Суд також вважає безпідставними посилання відповідача на норму Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", згідно якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв'язку з цим з 01.01.2015 індексації вказана норма не містить. Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у справі К/800/3206/16 (ухвала від 26.05.2016 р.).

Крім цього, суд враховує, що частиною 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

При розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та ЗУ "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (рішення у справі "Бурдов проти Росії").

Отже, суд вважає безпідставними твердження відповідача, що відсутність коштів у кошторисах є підставою для невиплати індексації позивачу.

Таким чином, вказані відповідачем обставини не позбавляють відповідача обов'язку провести індексацію в установленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_4 індексацію заробітної плати за період з 01.01.2013 по 23.09.2015 є правомірними та підлягають задоволенню. При цьому не підлягають задоволенню такі позовні вимоги із прив'язкою до ст.ст.116-117 КзПП України, оскільки останні стосуються виплати фактично нарахованих сум при звільненні працівника, що є відмінним від спірного випадку.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати індексації заробітної плати, суд зазначає наступне.

Питання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати визначені Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III).

Відповідно до ст.1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст.2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру - у т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).

Статтею 3 Закону №2050-III визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З аналізу вищевказаних норм суд робить висновок, що компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати підлягають лише нараховані, але невиплачені грошові доходи, які не мають разового характеру.

Оскільки, як встановлено судом, за період з 01.01.2013 по 23.09.2015 позивачу не нараховувалась індексація заробітної плати, то терміни її виплати не можуть бути порушені. В зв'язку з цим вказана позовна вимога є передчасною та в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.11, 71, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2013 року по 23 вересня 2015 року включно.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 жовтня 2016 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1