Справа № 2-а-119/2010
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-а- 119/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької роти ДПС ДАІ про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 20 квітня 2010 року інспектором ДПС Кагарлицького взводу його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. за те, що керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п. 3.34 ПДР України.

Позивач вказує, що дійсно він 20 квітня 2010 року близько 12 год. 10 хв. він здійснив зупинку на 79 км а/д Київ-Знам»янка біля ресторану «Колос», що знаходиться в м.Кагарлик по вул.. Незалежності, на першому поверсі якого знаходиться СТ «Рікос» . Він своїм автомобілем привіз до СТ «Рікос» закуплений напередодні товар, який необхідний для подальшої роботи споживчого товариства, і на момент виявлення порушення ним проводилася розгрузка даного товару, а згідно роз»ясень до знаку 3.34 «Зупинка заборонена», під знаком та в радіусі дії даного знаку забороняється зупинка та стоянка транспортних засобів, окрім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів, розвантаження або завантаження товарів, а тому просить скасувати дану постанову

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився будучи повідомленим про день, час і місце слухання справи

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 20 квітня 2010 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Кагарлик по вул.. Незалежності, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Однак позивач своїм автомобілем привіз до СТ «Рікос» закуплений напередодні товар, який необхідний для подальшої роботи споживчого товариства, і на момент виявлення порушення ним проводилася розгрузка даного товару, а згідно роз»ясень до знаку 3.34 «Зупинка заборонена», під знаком та в радіусі дії даного знаку забороняється зупинка та стоянка транспортних засобів, окрім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів, розвантаження або завантаження товарів.Своїм автотранспортним засобом він не спричиняв незручності працівникам торгового закладу, пішоходам та руху інших транспортних засобів, а здійснював розвантажувальні роботи і ПДР не порушував.

Враховуючи викладене суд вважає, що в діях позивача немає складу правопорушення, визначеного частиною 1 ст. 122 КУпАП, немає доказів, які б могли довести інше, Відповідачем порушено імперативний припис Правил дорожнього руху України в частині неможливості притягнення водія до відповідальності згідно із законодавством. При розгляді справи про адміністративне правопорушення було допущено ряд грубих порушень процедури її розгляду і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю, чого відповідачем зроблено не було.

У відповідності до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 4 ст. 14 Закону України „Про дорожній рух" зазначено, що учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби порятунку у Збройних силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

П. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

П. 2 ч. 1 ст. 18 КАСУ визначено, що місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У ч. 2 ст. 19 вказано, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно ч. 1 ст. 105 КАСУ адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником.

В частині 5 статті 288 КУпАП зазначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 158,159,160,161,162,163,167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову АІ № 231856 від 20 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., а адмінсправу закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Київської області через Кагарлицький райсуд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів.

Суддя: Іванюта Т.Є.