Справа № 22-а/0690/4122/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4122/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.

з участю секретаря: Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, просив визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з нього недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.1998 по 31.12.2008 року.

Постановою Овруцького районного суду від 01 жовтня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПСЗН Овруцької райдержадміністрації і стягнуто з нього на користь позивача грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з травня по грудень 2008 року в сумі 1711,20'грн., доплату до заробітної плати відповідно до ст.39 зазначеного Закону за січень 1998 року, квітень 2000 року-грудень 2005 року в сумі 13698,88 грн. та доплату до пенсії за період з травня по грудень 2008 року в сумі 8556,00 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення не може бути відповідачем за даною справою, оскільки відповідно до п.4 постанови КМУ № 936 від 20.09.2005 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткова пенсія не входить у перелік виплат, які проводяться управліннями праці та соціального захисту населення і не передбачені кошторисними призначеннями, а є невідємною частиною пенсійного забезпечення і виплачується Пенсійним фондом разом з пенсією.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

З 01.01.1996 року по 30.04.2007 року працював на території радіоактивного забруднення і отримував доплату до заробітної плати відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.01.2008 року позивач отримує доплату до пенсії згідно вимог ст.39 зазначеного Закону, як непрацюючий пенсіонер.

Частиною 1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції встановлено, що громадянам, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст.39 цього Закону, в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що доплати до заробітної плати та пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищуються у розмірах, визначених ч.1 ст.39 Закону, тобто на дві мінімальних заробітних плати.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення допомоги та доплати до пенсії, розміри мінімальної заробітної плати постійно змінювались. Водночас, розміри допомоги і доплати були сталими і здійснювались на підставі Постанови КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме ст. 37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік від 16.05.2008року №279-УІ дію ч.1 ст. 37 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2008 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зупинення дії положень ст.ст.37,39 Закону України № 796-ХІІ, передбачене пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. 37 Закону №796-Х1І.

Разом з тим, суд дійшов помилкового висновку про стягнення з Управління праці і соціального захисту населення доплати до заробітної плати та пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, судом не було враховано, що положення п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936 відносно виплат, передбачених ст.39 Закону (796-12), стосуються виплат особам, з числа працюючих.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Овруцькому районі Житомирської області, якому на централізованому рівні з фонду Державного бюджету України перераховуються кошти для відповідних доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам. Отже, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації є неналежним відповідачем по вимогах, що стосуються доплат до пенсій непрацюючим пенсіонерам.

Крім зазначеного, судом не взято до уваги, що позивач звернувся до суду з даним позовом 21.04.2009 року.

За змістом ст.ст.99,102 КАС України в редакції, що діяла на час розгляду справи, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Трудове законодавство і, зокрема, приписи ст.233 КЗпПУ до спірних правовідносини не застосовуються.

Також, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить частково скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2009 року.

Ухвалити нову постанову.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області по застосуванню Постанови КМ України № 836 в частині визначення позивачу розміру виплат відповідно до вимог ст. 37 Закону №796-ХІІ.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації Житомирської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та забезпечити виплату грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008р по 31.12.2008 р. з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації в частині стягнення з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації доплати до заробітної плати, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з січня 1998 року по грудень 2005 року в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації в частині стягнення з УПСЗН Овруцької райдержадміністрації доплати до пенсії, відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з травня по грудень 2008 року за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: