Справа № 807/2953/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2953/14
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Павлович Т.В.

за участю:

прокурора Яроша Руслана Івановича;

представника відповідача не зявився,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ;

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою прокурора Міжгірського району в інтересах держави до Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 28 листопада 2011 року № 311,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 17 жовтня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі складено 21 жовтня 2016 року.

Прокурор Міжгірського району в інтересах держави звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірської районної державної адміністрації за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, якою просить суд: 1.Відкрити провадження за даним адміністративним позовом; 2. Визнати нечинними та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28.11.11 № 311 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт", яким затверджено проект землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах ОСОБА_2 сільської ради"; 3. В судове засідання викликати представників позивача та відповідача; 4. Про час і місце розгляду повідомити прокуратуру Міжгірського району та прокуратуру м. Ужгорода для забезпечення участі у розгляді справи.

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року, було відкрито провадження в адміністративній справі (а.с.а.с. 1-2 Т.1).

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у звязку з існуванням на те обєктивних причин.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року позовну заяву прокурора Міжгірського району Закарпатської області в інтересах держави до Міжгірської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311 залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (Т.1 а.с.а.с. 183-186).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/2953/14 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (Т.1 а.с.а.с. 220-222).

Мотивуючи своє рішення Львівський апеляційний адміністративний суд, зокрема вказав таке. "В силу норми абзац 2 ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Однак, суд першої інстанції не врахував, що в даному випадку прокурор Міжгірського району звернувся з зазначеним позовом самостійно, про що у такому наведено відповідні мотиви, а тому передчасно використав в оскаржуваній ухвалі висновки Верховного Суду України, оскільки в наведених справах прокурор діяв в інтересах держави в особі конкретних уповноважених органів. Згідно вхідного штампу канцелярії суду першої інстанції, позовна заява ним отримана 15 вересня 2014 року. Відтак колегія суддів вважає, що позовна заява пред'явлена в межах строку позовної давності, а висновки суду про те, що позовну заяву слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду є безпідставними."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, яка занесена до журналу судового засідання до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 сільську раду Міжгірського району Закарпатської області (Т.1 а.с.а.с. 246-247).

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011року № 311 затверджено проект землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" на території ОСОБА_2 сільської ради", розробленого ДП "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в 2011 році на підставі рішення 16 сесії 23 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 18 жовтня 2000 року "Про хід виконання Земельної реформи та Указів Президента", відповідно до якого прийнято рішення внести зміни в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) КСГП "Шипіт", а саме вилучити земельні ділянки на території ОСОБА_2 сільської ради, які підлягають поділу на земельні частки (паї) та віднести їх до земель резерву сільської ради. Вказане Розпорядження від 28 листопада 2011року № 311 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП

"Шипіт" в межах території ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району прийнято не у відповідності з вимогами статей 1, 5, 7, 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) ", Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", статей 17, 132 Земельного кодексу України. На підставі наведеного, позивач просить визнати не чинними та скасувати вищевказане розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011року № 311.

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів наведених у позовній заяві та письмових поясненнях. Просив суд задовольнити такий в повному обсязі.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області в судовому засіданні підтримав позицію прокуратури та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься у матеріалах даної адміністративної справи (Т. 2 а.с. 48).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України.

Розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з обєктивними причинами, у тому числі й за клопотанням представника відповідача, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Заслухавши пояснення прокурора та представника Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311, затверджено ОСОБА_2 сільській раді технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах території ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району; вилучено із Схеми поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" загальну площу земельних ділянок в розмірі 44,30 га (30,5 земельних часток (паїв) за рахунок земель запасу ОСОБА_2 сільської ради; включено в Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" загальну площу земельних ділянок в розмірі 44,30 га (30,5 земельних часток (паїв) за рахунок земель запасу ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 72).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до листа прокуратури Закарпатської області від 27 березня 2014 року за вих. № 05/3-1037-12(191), для розгляду, було надіслано начальнику Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області депутатський запит депутата Закарпатської обласної ради ОСОБА_3, який надійшов від голови Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 щодо законності надання Головним управлінням Держземагенства в Закарпатській області земельних ділянок у власність, які знаходяться поза межами населених пунктів Міжгірського району на територіях, прилеглих до Боржавських полонин.

На підставі даного листа прокуратурою Міжгірського району із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства проведеною перевірку, у ході якої виявлено порушення вимог чинного законодавства при внесенні змін до схеми поділу земель колективної власності колишнього КСГП "Шипіт". Результати перевірки та факти порушень, викладені в акті перевірки Держсільгоспінспекції в Закарпатській області від 19 травня 2014 року (Т. 1 а.с.а.с. 12-24).

Зокрема, встановлено, що за розпорядженнями голови Міжгірської районної державної адміністрації від 17 грудня 2012 року за №№ 368, 370, 372 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", від 28 грудня 2012 року за №№ 414, 415, 417, 418, 422, 423, 424, 425 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" дано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в ур. "Гривків", за межами населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства. Підставою прийняття вищевказаних розпоряджень стало розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311, яким ОСОБА_2 сільській раді затверджено технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" на території ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району, тобто внесено зміни до діючої схеми поділу пайових земель КСГП "Шипіт". Вищевказаним розпорядженням із Схеми поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" вилучено загальну площу земельних ділянок в розмірі 44,30 га (30,5 га земельних часток (паїв) та передано їх в землі запасу ОСОБА_2 сільської ради). Водночас, даним розпорядженням вирішено включити в Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" загальну площу земельних ділянок в розмірі 42,50 га (30,5 га земельних часток (паїв) за рахунок земель ОСОБА_2 сільської ради, які ніколи не перебували в користуванні КСГП "Шипіт" та не розподілялись між його членами) (Т. 1 а.с. 72). Відповідно до норм Земельного кодексу України, Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) ", Указу Президента України від 25 жовтня 2001року № 2768-ІІІ "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" вилучення земельних часток (паїв), внесення змін, обмін земельних ділянок, без згоди пайовиків не передбачено.

Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтями 1, 9, 13 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обовязкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Відповідно до статей 7, 9 вищезазначеного Закону, протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Судом встановлено, що земельні частки (паї) громадянами, пайовиками бувшого КСГП "Шипіт", отримувались не із земель державної чи комунальної власності, а із земель переданих у колективну власність сільськогосподарському підприємству.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) " передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Також, відповідно до статей 5, 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" можливий обмін земельних ділянок, але виключно земельними частками (паями) в межах проекту землеустрою щодо організації території ( в межах одного або іншого масиву) та проводиться за бажанням власників земельних (часток) паїв до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку. А саме, це право можна реалізувати в період між проведенням зборів власників земельних часток (паїв) та видачею їх власникам державних актів на право власності. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально з дотриманням статті 132 Земельного кодексу України. Такого порядку дотримано не було.

Згідно статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" розробляється проект землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв), погоджується відповідним органом місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом.

Як вище зазначалось, розпорядженням голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311, затверджено ОСОБА_2 сільській раді технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах території ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району; вилучено із Схеми поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" загальну площу земельних ділянок в розмірі 44,30 га (30,5 земельних часток (паїв) за рахунок земель запасу ОСОБА_2 сільської ради; включено в Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" загальну площу земельних ділянок в розмірі 44,30 га (30,5 земельних часток (паїв) за рахунок земель запасу ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 72).

У відповідності до Указу Президента України № 720/95 спільним наказом Української академії аграрних наук, Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України від 04 червня 1996 року № 47/172/48 було затверджено Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій (далі Методичні рекомендації) (чинні в період з 04 червня 1996 року по 08 листопада 2005 року).

За змістом пунктів 1.3, 1.5 Методичних рекомендацій передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання "Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)" .

Схеми складаються за участю керівників і спеціалістів колективних сільськогосподарських підприємств (організацій), сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів цих підприємств і організацій та погоджуються районними (міськими) державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад).

Основна Схема поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) КСГП "Шипіт" в межах території ОСОБА_2 сільської ради була розроблена на підставі договору з Закарпатським обласним управлінням земельних ресурсів від 26 серпня1997 року № 70.

Оскаржуваним розпорядженням Міжгірської РДА вилучено площу земельних часток 44,30 га, а для компенсації розрахованих земельних часток (паїв) включено в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) КСГП "Шипіт" площу 42,50 га, тобто різниця між вилученими та включеними земельними ділянками становить 1,8 га.

В проекті землеустрою зазначено, що даний проект є додатком до існуючої Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП "Шипіт" складеної в 1998 році, якою користувалися пайовики при отоварені сертифікатів на право власності на земельний пай (Т. 1 а.с.а.с. 45-48 (48)).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ініціатива про визнання частини земель колишньої колективної власності такими, які недоцільно використовувати для сільськогосподарських потреб, може виходити від відповідної сільської, селищної ради, райдержадміністрації, але має бути узгоджена із власниками земельних часток (паїв), які і є розпорядниками земельних ділянок колективної власності. І вказане визначається в проекті землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв). У разі значного зменшення площі перераховується розмір земельної частки (паю).

Як встановлено судом, за інформацією відділу Держземагенства у Міжгірському району від 03 липня 2013 року № 01-12/1168 про реалізацію права власності громадянами (членами колгоспу КСП "Шипіт") на земельні частки (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради, тільки 158 громадян замінили сертифікати на право на земельну частку (пай) на державні акти, а 718 громадянами на даний час таке право не реалізовано, тобто їх права на отримання паю порушено у звязку із тим, що останні не давали згоди на перенесення пайових земельних ділянок до зовсім іншої місцевості, ніж та, яка відносилось до КСП "Шипіт".

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) (абзац 3 пункту 1 Указу Президента України № 720/95).

Враховуючи наведене вище, розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації від 28 листопада 2011 року № 311"Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах території ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району" прийнято із порушенням статтей 1, 5, 7, 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", статей 17, 132 Земельного кодексу України.

Окрім того, у розробленому та затвердженому проекті землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" зазначено, що це малопродуктивні контури орних та кормових угідь. В цей же час вказані земельні ділянки плануються до відведення громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 155 Земельного кодексу України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 частиною 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 частини 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 71 частиною 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, на час розгляду даної справи не довів правомірність своїх дій, належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача надано не було.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають до задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву прокурора Міжгірського району в інтересах держави до Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 28 листопада 2011 року за № 311 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо внесення змін в "Схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки частки (паї) бувшого КСГП "Шипіт" в межах ОСОБА_2 сільської ради Міжгірського району".

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_5