Справа № 805/3363/16-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3363/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 р. Справа №805/3363/16-а

час прийняття постанови: 09 год. 40 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Козаченка А.В.,

секретаря судового засідання: Широбокова І.В.

та представників сторін:

прокурора: Буяновського В.В.

представника позивача не з’явився;

представника відповідача не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО” ПАЛИВНО – ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за списком № 1 та № 2 в розмірі 77 552, 80 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО” ПАЛИВНО – ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за списком № 1 та № 2 в розмірі 77 552, 80 грн.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що підприємства зобов’язані з коштів, призначених на оплату праці, вносити до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пенсій відповідно до п. п. “а”, “б” - “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку.

Сума заборгованості відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за травень 2016 року складає 69 449, 29 грн., за списком № 2 за березень 2016 року складає 8 103, 51 грн. в зв’язку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Прокурор Буяновський В.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники інших сторін в судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію суду клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту “а” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 1 та пунктів “б-з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, та яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2, що підтверджується довідками про наявний пільговий стаж та протоколами про призначення пільгових пенсій.

Відповідач має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно до п. “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за період травень 2016 року у сумі 69 449, 29 грн., що підтверджується наявними у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період.

Також, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО” ПАЛИВНО – ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ має заборгованість по фактичним витратам з виплати та доставці пільгових пенсій відповідно до п. “б-з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за період березень 2016 року у сумі 8 103, 51 грн., що також підтверджується наявним у справі розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період та довідками про розмір призначених і фактично отриманих пенсій, карткою особового рахунку позивача.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому вищевказаного підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "є" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З вищенаведеного видно, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058- ІV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі – Закон № 1788-ХІІ) вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058- IV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Дана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 21-62а11 від 10 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов’язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

- 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

- 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

- 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

- 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

- 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

- 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

- 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

- 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” для юридичних осіб, незалежно від форми власності, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, до об’єкту оподаткування відносяться фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”- “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Зокрема, відповідно до вимог вказаного Закону, суб’єкти підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому розмірі від об’єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”- “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до п. 6.4. зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до ч.2 п.6.8 Інструкції у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п.6.9. Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Суд зазначає, що стороно не надали до судового засідання доказів скасування або оскарження зазначених розрахунків фактичних витрат.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, що підтверджується карткою особового рахунку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України покладені функції представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Таким чином, оскільки позивач за березень 2016 року та травень 2016 року поніс витрати на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам відповідача в загальному розмірі 77 552, 80 гривень, враховуючи, що обов’язок з відшкодування позивачу цих витрат законодавством покладено на відповідача, приймаючи до уваги невідшкодування відповідачем цих витрат та наявність на день розгляду справи заборгованості в зазначеному розмірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, судовий збір з відповідача, який не є суб’єктом владних повноважень, не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО” ПАЛИВНО – ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за списком № 1 та № 2 в розмірі 77 552, 80 грн. – задовольнити.

Постанову складено у повному обсязі 20 жовтня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Козаченко А.В.