Справа № 619/2658/16-а
Суддя: Жорняк О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/2658/16-а
провадження №2-а/619/69/16
П О С Т А Н О ВА

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіЖорняк О.М.
за участісекретаря судового засіданняКоротченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністиративним позовом до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними.

В обгрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те,що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Дергачівському Об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 02 квітня 2009 року та довічно отримує пенсію за віком у відповідальності до Закону України «Про Державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1.

07 липня 2016 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду у Дергачівське Об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям .

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію № 03-63/1240 від 07.07.2016 року, виданої Департаментом бюджету і фінансів Харківської міської ради, зазначено, що сума заробітної плати на яку нараховуються страхові внески на загальнообв'язкове державне соціальне страхування становить 3275 грнивень 19 копійок.

Рішенням комісії Дергачівського Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області від 19.07.2016 року № 2592-02/2039 їй було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Вважає, що вказана відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії є незаконною та необґрунтованою, такою, що грубо порушує її права, законні інтереси та норми Конституції України ,в зв'язку з чим вона вимушена була звернутися за захистом своїх інтересів та прав до суду.

Позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності.

Представник Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Гурєва Ж.І. в судове засідання не з'явилася разом з тим надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності та заперечення згідно з яким проти позову заперечувала, вважаючи його не обгрунтованим та таким ,що не підлягає задоволенню.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновкущо позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ц еповноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, щомають значення для прийняття рішення (вчиненнядії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Дергачівському Об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 03 квітня 2009 року та довічно отримує пенсію за віком у відповідальності до Закону України «Про Державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1.

07 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Управління Пенсійного фонду у Дергачівське Об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям .

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію № 03-63/1240 від 07.07.2016 року, виданої Департаментом бюджету і фінансів Харківської міської ради, зазначено, що сума заробітної плати на яку нараховуються страхові внески на загальнообв'язкове державне соціальне страхування становить 3275 грнивень 19 копійок.

Рішенням комісії Дергачівського Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області від 19.07.2016 року № 2592-02/2039 ОСОБА_3 було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 03.04.2009 року.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такіположенняпоширюються й на питаннядопустимостізменшеннясоціальнихвиплат, про щозазначено в рішенніцього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Змін механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться підсумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складні економічні ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться підсумнів сама сутність змісту права на соціальнийзахист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпеченняїї проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 КонституціїУкраїни (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України( 384/2011 ) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальнійсфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зогляду на вище наведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КонституцієюУкраїни та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України.

Судові витрати відповідно до ст.. 94 КАС України залишаються за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158 - 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя О. М. Жорняк