Справа № 812/189/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/189/16

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

ОСОБА_2

від відповідача - Повелиці І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної автомобільної інспекції головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії про зобов'язання нарахувати та виплатити недоотриману суму вихідної допомоги у розмірі 54090,16 грн, виплатити незаконно утриману з премії суму 807,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, управління державної автомобільної інспекції головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання грошового атестату недійсним, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивачем під час судового розгляду справи неодноразово уточнювались позовні вимоги.

У судовому засіданні Позивач відмовився від позову до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Луганській області в особі ліквідаційної комісії та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, відмову прийнято суду ухвалою від 18.10.2016.

Ухвалами суду від 18.10.2016 прийнято відмову позивача та закрито провадження в частині позовних вимог, а саме: про визнання грошового атестату від 30.12.2010 № 86 не дійсним; зобов'язання нарахувати та виплатити недоотриману премію; визнання дій щодо видачі грошового атестату від 30.12.2010 № 86, який не відповідає вимогам діючого законодавства, протиправними; зобов'язання видати новий грошовий з внесенням до нього усіх виплат та додаткових видів грошового забезпечення згідно до постанови Свердловського міського суду Луганської області від 17.04.2013 по справі № 427/1972/13-а (2а-427/118/13), а саме: 700,00 грн - посадовий оклад; 125 грн - оклад за спеціальним званням; 330,00 грн - відсоткова надбавка за вислугу років; 5777,50 грн - 50-ти відсоткова надбавка за виконання особливо важливих завдань; 2810,01 грн - премія за грудень, яка отримана в грудні 2010 року; 1732,50 грн - премія за грудень 2010 року, яку затримали та виплатили у січні 2011 року; 4331,26 грн - матеріальна допомога, яка отримана в 2010 році, згідно до вимог чинного законодавства, виходячи з грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням; зобов'язати нарахувати та виплатити допомогу на оздоровлення при виході у відпустку, яка складається з місячного грошового забезпечення з урахуванням премій, на загальну суму 20509,76 грн.

З урахуванням відмови від частини позовних вимог, Позивач просить суд:

- зобов'язати управління державної автомобільної інспекції головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - Відповідач) нарахувати та виплатити недоотриману суму грошової допомоги у розмірі 54090,16 грн;

- зобов'язати Відповідача виплатити незаконно утриману з премії суму 807,12 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог Позивач зазначив, що згідно до наказу по особовому складу від 25.12.2010 № 489 його було звільнено зі служби в органах МВС України на підставі п.65 «а» (за віком) з посади інспектора групи адміністративної практики відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Краснодонського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ ) УМВС України в Луганській області. Вислуга на день звільнення складає у календарному обчисленні - 27 років 04 місяці 04 дні, у пільговому обчисленні 29 років 04 місяців 05 днів. Вважає, що в грудні 2015 року відпрацював повний місяць, тому дії з відрахування суми за невідпрацьовані сім днів в розмірі 807,12 грн є не правомірними. З посиланням на порушення вимог діючого законодавства, зазначає про не включення до розміру грошового забезпечення за грудень 2010 року місячної премії за грудень 2010 року, вважає, що сума вихідної допомоги повинна була становити: 5223,89 грн (заробітна плата за грудень 2010 року) + 1732,50 грн (премія за грудень 2010 року) = 6956,39 грн х 29 (повних років вислуги) х 50% = 100 867,66 грн. Але було виплачено лише 46777,50 грн. Таким чином, не донарахована та не виплачена сума становить 54090,16 грн.

Наголошує, що починаючи з 09.04.2007 безпідставно, без будь-яких порушень та без накладання дисциплінарних стягнень була знижена премія на 20 і більш відсотків, що в подальшому призвело до зменшення всіх виплат при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію.

Вважає, що в порушення норм Постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» у період з 1998 року по 2008 рік згідно з відомостями на заробітну плату не виплачувалась допомога на оздоровлення при виході відпустку, яка складається з місячного грошового забезпечення з урахуванням премій, на загальну суму 20509,76 грн. У відповідній графі грошового атестату від 30.12.2010 № 86 розмір грошової допомоги зазначено як 0,00 грн. За рапортами Позивача була сплачена лише матеріальна допомога на соціально-побутові потреби.

Зазначає, що про ці обставини дізнався лише після ознайомлення з пенсійною справою та отримання копії грошового атестату.

У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача позов не визнав, надав заперечення (т.1 а.с. 187-189), в обґрунтування яких зазначив наступне.

Вимоги Позивача стосовно нарахування та виплатити останньому недоотриманої суми грошової допомоги при звільненні у розмірі 54090,16 грн вважає не обґрунтованими. Позивач, своєчасно, був ознайомлений про складові та їх розміри місячного грошового забезпечення, які використовувалися, при нарахуванні разової грошової нагороди при звільненні, про що свідчить його підпис у грошовому атестату № 86. Крім того постановою Свердловського міського суду Луганської області від 17.04.2013 по справі № 427/1972/13-а був встановлений факт, відповідності вимогам діючого законодавства - розмір та складові грошового забезпечення колишнього працівника ОВС ОСОБА_1 тому у відповідності до статті 72 КАС України не потребують доказуванню.

Таким чином, на думку Відповідача, він виконав усі свої зобов'язання, у повному обсязі, щодо нарахування та сплати Позивачу разової грошової допомоги при звільненні.

Вважає ствердження Позивача, що разова премія чи матеріальна допомога повинна входити до складу грошового забезпечення, при розрахунку грошової допомоги при звільнені відповідно пункту 10 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 є хибним та таким що не відповідає нормам діючого законодавства України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи викладені в запереченні.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_4, перебував на службі в органах внутрішніх справ з 12.08.1985 по 24.12.2010, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці (т.1 а.с. 117-118).

На підставі наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 24.12.2010 № 489 о/с Позивача звільнено з органів МВС у відставку за пунктом 65 «а» (за віком). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні склала 27 роки 04 місяці 04 дні, у пільговому обчисленні 29 років 04 місяці 05 дні (а.с. 12).

В грошовому атестаті № 86 зазначено, що Позивачу була нарахована та сплачена грошова допомога при звільнені (700,00 + 125,00 + 330,00+577,50+1732,50) х 50% х 27 = 46777,50 грн, з яким Позивач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (т.1 а.с. 13).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 23.10.2012 № 15/2-Д-840 департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України на запит Позивача, з посиланням на грошовий атестат, повідомив останнього про виплату передбачених йому коштів під час звільнення (т.1 а.с. 25). Таким чином, звернення Позивача було розглянуто та останній був обізнаний про розмір нарахувань та виплат при звільнені.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 19 Закону від 20.12.1990 № 565 «Про міліцію», який був чинний на дату виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

01.01.2008 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), згідно вимог пункту 5 якої надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання Постанови № 1294 та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ затверджено Міністерством внутрішніх справ України наказ від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - Наказ № 499).

Пунктом 3 Наказу № 499 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, затвердженому Інструкцією (пункт 4 Наказу № 499).

Згідно з пункту 2.15 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 № 499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896 (далі - Інструкція № 205) преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 % посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення. Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів. Зменшення розміру премії, позбавлення її проводяться відповідно до положення про преміювання. Виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення. Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Таким чином з аналізу положень вказаних нормативних актів вбачається, що встановлення премій є правом керівника, а не його обов'язком, а також встановлення цих надбавок та премій можливе лише при наявності відповідних бюджетних асигнувань. Тому встановлення конкретного розміру відповідних надбавок та премій зумовлено межами установлених фондів оплати праці та граничною чисельністю працюючих.

При цьому, законодавством визначено лише граничні розміри вказаних надбавок та премій без обумовлення їх мінімальної межі. Вищевказані надбавки та премії до грошового забезпечення повинні були здійснюватися в межах асигнувань і тому не можуть бути визнані обов'язковими для нарахування та оплати позивачу в максимальних розмірах. Керівнику надано право встановлювати розмір виплат у нормативно встановлених межах і з урахуванням не лише займаної посади працівника, але й інших обставин, зокрема, особистого вкладу в загальний результат служби та ін.

Така позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.05.2016 № 2а-6659/09/1570.

Згідно із частиною третьою Розділу V Положення про преміювання, премія не виплачується звільненим у місяць звільнення. Суд не ототожнює звільнення Позивача за підпунктом «а» пункту 65 у відставку за віком із звільненням на пенсію яке дає право на преміювання (т.1 а.с. 41).

Статтею 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно пунктом 1 Постанови № 1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 10 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», передбачено, що працівникам ОВС які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом встановлено, що Позивач звільнений з органів внутрішніх справ за вислугою років 24.12.2010, на день звільнення він мав календарну вислугу 27 роки, що не оспорюється сторонами.

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 10 Постанови КМУ № 393 Позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З системного аналізу вищезазначених положень нормативно-правових актів слідує висновок, що розрахунок одноразової грошової допомоги здійснюється на підставі суми грошового забезпечення за певний календарний місяць.

Позивачем в останній уточненій адміністративній позовній заяві (т.2 а.с. 36-40) зроблений розрахунок суми вихідної допомоги, яка на його думку мала бути виплачена:

5223,89 грн (заробітна плата за грудень 2010 року) + 1732,50 грн (премія за грудень 2010 року) = 6956,39 грн х 29 х 50% = 100867,66 грн

Даний розрахунок є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації, зазначеної в додатку до особового рахунку за 2010 рік (т.1 а.с. 26), сума грошового утримання Позивача за грудень 2010 року, яку ним включено до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, складається з таких складових: 700,00 грн (оклад) + 577,50 грн (надбавка за особливі умови) + 2810,01 грн (премія) + 125,00 грн (доплата за звання) + 330,00 (доплата за вислугу років) + 681,38 грн (повернення податку на доходи фізичних осіб) = 5223,89 грн.

Пунктом 2.15.4. Інструкції № 205 визначено, що виплата премії за минулий місяць проводиться в поточному місяці разом з виплатою грошового забезпечення.

Тобто сума премії в розмірі 2810,01 грн є премією за листопад 2010 року, яка виплачена в грудні 2010 року, а тому не має враховуватись при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні, яка обчислюється на підставі складових грошового забезпечення належних до виплати саме за грудень 2010 року.

Також до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається сума повернення податку на доходи фізичних осіб оскільки даний вид виплат носить разовий.

З інформації, зазначеної в грошовому атестаті № 86 (т.1 а.с. 13), до суми вихідної допомоги, нарахованої Позивачу, увійшли такі види грошового забезпечення: 700,00 грн (оклад) + 125,00 грн (доплата за звання) + 330,00 (доплата за вислугу років) + 577,50 грн (надбавка за особливі умови) + 1732,50 грн (премія за грудень 2010 року) = 46777,50 грн.

Таким чином, в супереч тверджень Позивача сума премії за грудень 2010 року була включена до обрахування вихідної винагороди у розмірі 100%.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Відповідачем правомірно зроблено розрахунок вихідної допомоги у грошовому атестаті № 86 з дотриманням норм Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 з включенням до неї всіх належних складових.

Щодо виплати незаконно утриманої з премії суми 807,12 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.7. Інструкції № 205 при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця з 20 до 25 числа за поточний місяць. Виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу підрозділів Державної служби охорони здійснюється щомісяця до 5 числа за минулий місяць (пункт 1.15 Інструкції № 205).

У випадках, коли встановлений строк виплати грошового забезпечення збігається з вихідним днем, дозволяється здійснювати виплату грошового забезпечення раніше або пізніше встановленого строку (пункт 1.16 Інструкції № 205).

Одноразові види грошового забезпечення виплачуються після виникнення права на їх отримання одночасно з виплатою грошового забезпечення (пункт 1.17 Інструкції № 205).

При прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно (пункт 1.18 Інструкції № 205).

У разі звільнення зі служби виплата посадового окладу за займаною посадою припиняється з дня, наступного за днем виключення особи рядового чи начальницького складу зі списків особового складу органу, підрозділу, закладу чи установи органів внутрішніх справ (пункт 2.2.5 Інструкції № 205).

Позивача звільнено з органів звільнено з органів МВС у відставку 24.12.2010 (т.1 а.с. 12), тобто в грудні 2010 року ним відпрацьовано 24 календарні дні, тому відповідно до вищезазначених пунктів Інструкції № 205 грошове забезпечення Позивачу правомірно виплачено по 24.12.2010.

На підставі вищевикладеного, твердження Позивача, що ним відпрацьовано повний місяць у грудні 2010 року є хибним, оскільки ним помилково ототожнює період виплати заробітної плати (з 20 по 25 числа поточного місяця) з фактично відпрацьованими днями в місяці.

Тому суд дійшов висновку про правомірність проведення перерахунку та утримання грошового забезпечення за 7 днів грудня 2010 року в сумі 807,12 грн.

Суд критично оцінює посилання позивача на невідповідність підпису у грошовому атестаті оскільки останній не є предметом спору - предметом спору є правомірність не нарахування Відповідачем спірних сум, питання щодо яких з'ясовано під час розгляду справи.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється у зв'язку з їх відсутністю.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України у судовому засіданні 18 жовтня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління державної автомобільної інспекції головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії про зобов'язання нарахувати та виплатити недоотриману суму грошової допомоги у розмірі 54090,16 грн, зобов'язання виплатити незаконно утриману з премії суму 807,12 грн відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 24 жовтня 2016 року.

Суддя С.М. Чиркін