Справа № 816/1329/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1329/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю: секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Нескородь В.М.,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Агротранс-2009" до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2016 року позивач Приватне підприємство "Агротранс-2009" (надалі по тексту - ПП "Агротранс-2009", позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області (надалі по тексту ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 серпня 2016 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 25 липня 2016 року № 290/16-31-14-01-09/36396777 про результати документальної планової перевірки ПП "Агротранс-2009" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року та правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 серпня 2016 року № , яким позивачу встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 438474,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача вимоги позовної заяви не визнав, у їх задоволенні просив відмовити посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ПП "Агротранс-2009" зареєстроване як юридична особа 11 березня 2009 року, ідентифікаційний код 36396777 /том 1 а.с. 9/.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 23 червня 2016 року виданих ГУ ДФС у Полтавській області /том 2 а.с. 172-175/ на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) відповідно до наказів ГУ ДФС у Полтавській області від 14 червня 2016 року № 676 /том 2 а.с. 170/, від 08 липня 2016 року № 797 /том 2 а.с. 171/, проведена планова виїзна перевірка ПП "Агротранс-2009" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року та правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, відповідно до затвердженого плану-графіку проведення документальних перевірок та плану перевірки, наведеного у додатку 1 до акта.

За результатами перевірки складено акт від 25 липня 2016 року № 290/16-31-14-01-09/36396777 (надалі по тексту - акт перевірки) /том 1 а.с. 13-75/, у якому зафіксовано порушення позивачем:

1. підпункту 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 438474,00 грн в т.ч. за: 2015 рік - 475336,00 грн.

2. підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1. статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, абзацу г) пункту 198.5 пункту 198.6, статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4, пункту 2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, в результаті чого: занижено податок на додану вартість у сумі 97744,00 грн у т.ч. липень 2015 року - 5485,00 грн., жовтень 2015 року - 92259,00 грн.

завищено показники р. 24 Декларації р. "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" у розмірі 455113,00 грн, у тому числі по періодах: за травень 2015 року в сумі 135,00 грн, за червень 2015 року в сумі 135,00 грн, за липень 2015 року в сумі 516,00 грн, за серпень 2015 року в сумі 14633,00 грн, за жовтень 2015 року в сумі 9368,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 116245,00 грн, за грудень 2015 року - в сумі 314081,00 грн.

3. підпункту 164.2.11 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, в результаті чого додатково визначено грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 47,71 грн за жовтень 2015 року.

4. підпункту 168.1.2., пункту 168.1 статті 168, абзац "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, у результаті чого несвоєчасно перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб за лютий 2015 року в загальній сумі 4350,00 грн.

5. пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та встановленого порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21 січня 2014 року № 49 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2014 року за № 228/25005, в результаті подання у не повному обсязі та з помилками податкових розрахунків за формою 1ДФ у IV кв. 2014 року, II-IV кв. 2015 року.

Підприємству необхідно надати до податкового органу коригуючи податкові розрахунки за IV кв. 2014 року, II-IV кв. 2015 року.

7. підпункту 2.11 пункту 2, підпункту 3.1, 3.2 пункту 3, підпункту 7.37, 7.39, 7.41 пункту 7 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (зі змінами і доповненнями) перевіркою встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 270,34 грн.

8. пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадянського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР в редакції Закону України від 01 червня 2000 року № 1776-III (із змінами та доповненнями) встановлено проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (продаж продукції не власного виробництва через касу підприємства) на загальну суму 24000,00 грн.

Не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності акта перевірки, позивач звернувся до ГУ ДФС у Полтавській області із запереченнями від 26 липня 2016 року № 12, у яких наполягав на розгляді документів доданих до заперечення та скасувати акт № 290/16-31-14-01-09/36396777 від 25 липня 2016 року /том 1 а.с. 83-86/.

12 серпня 2016 року на адресу ПП "Агротранс-2009" надійшла відповідь на заперечення від 26 липня 2016 року № 12 /а.с. 76-82/, яким встановлені наступні порушення:

1. підпункту 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 438474,00 грн в т.ч. за: 2015 рік - 438474,00 грн.

2. підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1. статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, абзацу г) пункту 198.5 пункту 198.6, статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4, пункту 2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, в результаті чого:

завищено показники р. 24 Декларації р. "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" у розмірі 270,00 грн, у тому числі по періодах: за травень 2015 року в сумі 135,00 грн, за червень 2015 року в сумі 135,00 грн.

3. підпункту 164.2.11 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, в результаті чого додатково визначено грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 47,71 грн за жовтень 2015 року.

4. підпункту 168.1.2., пункту 168.1 статті 168, абзац "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, у результаті чого несвоєчасно перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб за лютий 2015 року в загальній сумі 4350,00 грн.

5. пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та встановленого порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21 січня 2014 року № 49 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2014 року за № 228/25005, в результаті подання у не повному обсязі та з помилками податкових розрахунків за формою 1ДФ у IV кв. 2014 року, II-IV кв. 2015 року.

Підприємству необхідно надати до податкового органу коригуючи податкові розрахунки за IV кв. 2014 року, II-IV кв. 2015 року.

6. підпункту 2.11 пункту 2, підпункту 3.1, 3.2 пункту 3, підпункту 7.37, 7.39, 7.41 пункту 7 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (зі змінами і доповненнями) перевіркою встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 270,34 грн.

7. пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадянського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР в редакції Закону України від 01 червня 2000 року № 1776-III (із змінами та доповненнями) встановлено проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (продаж продукції не власного виробництва через касу підприємства) на загальну суму 24000,00 грн.

05 серпня 2016 року на підставі вказаних висновків акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 438474,00 грн /том 1 а.с. 11/.

ПП "Агротранс-2009" не погодилося з вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його в судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 05 серпня 2016 року № , суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у 2015 році ПП "Агротранс-2009" отримувало залізничні послуги від ДП "Південна залізниця" Сумська дирекція залізничних перевезень код 01072591 по доставці зерна покупцям. Вартість цих послуг віднесено підприємством до складу витрат на збут у відповідні періоди.

Між підприємствами на надання послуг укладено договір про комплексне транспортно-експедиційне обслуговування № 3188 від 25 лютого 2014 року /том 1 а.с. 87-89/.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку ґрунтуються на затверджених Мінфіном стандартах (положеннях) бухгалтерського обліку.

Відповідно до пункту 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (надалі по тексту - П(С)БО 16) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248 собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Відповідно до пункту 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 751/4044 (надалі по тексту - П(С)БО 9), терміни, що наведені в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають таке значення:

Запаси - активи, які утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності.

Чиста вартість реалізації запасів - очікувана ціна реалізації запасів в умовах звичайної діяльності за вирахуванням очікуваних витрат на завершення їх виробництва та реалізацію.

Згідно пункту 9 П(С)БО 9 первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

- суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до Положення (стандарту) 9.

Таким чином, позивач повинен був витрати на збут у розмірі 7612121,55 грн, які були надані ДП "Південна залізниця", за послуги по доставці товару покупцям, віднести до складу собівартості запасів, що придбані за плату згідно пунктом 9 П(С)БО 9 і в подальшому, до вартості реалізованого товару, а не до складу витрат на збут.

Формування у бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначені у П(С)БО 15 "Доходи" .

Згідно пункту 5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до положень пункту 8 П(С)БО 15 дохід (виручка) від реалізації продукції визнається в разі наявності всіх наведених умов, зокрема, впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов'язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Формування у бухгалтерському обліку інформації про витрати та її розкриття у фінансовій звітності визначені у П(С)БО 16 "Витрати".

Згідно пункту 5 П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

В результаті реалізації продукції за цінами, нижчими за собівартість її реалізації, відбувається зменшення такої складової власного капіталу, як активи (в розмірі собівартості продукції) та збільшення активів на суму грошових коштів отриманих від продажу продукції. Проведення такої діяльності призводить не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю реалізації продукції та ціною її продажу.

Отже, ділова мета проведення збиткових операцій без наміру отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів при вступі в господарські правовідносини з покупцями. В результаті чого збиткові операції в податкових правовідносинах не приводять до отримання прибутку платником податків.

Положеннями статті 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки, господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі, та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків господарських операцій.

Отже, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності. Відповідно, витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків не дають права на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку.

Тобто, операції позбавлені таких економічних причин, не підлягають відображенню в податковому обліку.

Підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Мається на увазі, що господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання доходу, а не з метою заниження податкових зобов'язань/отримання збитків. Поряд з цим, наявність умов, що свідчить про правомірність такої діяльності, має підтверджуватися належними доказами.

З урахуванням підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України необхідною умовою зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат є придбання активів (тобто товарів, послуг) з метою їх використання в господарській діяльності платника податків. Така мета є необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків. Всі витрати мають бути здійсненими в межах господарської діяльності платника податків.

Для оцінки досягнення економічного ефекту від здійснення господарської діяльності та як наслідок, визначення бази оподаткування встановлюється:

- зв'язок витрат платника податків на придбання активів (товарів, послуг) з його господарською діяльністю;

- мета отримання доходу як кваліфікуючу ознаку господарської діяльності при здійсненні кожної окремої операції.

Витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання в господарській діяльності, або придбання таких активів поза рамками господарської діяльності платника податків не дають права на відповідний облік цих витрат у податковому обліку.

Про відсутність ділової мети може свідчити:

- збільшення задекларованих витрат і зменшення об'єкта оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів або збереження їх вартості;

- ускладнення процесу придбання або реалізації товарів шляхом використання посередників, за рахунок яких збільшується їх вартість.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до положень частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат.

Так, для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому, доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати коштів.

Тобто, необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків є отримання доходу в розмірі, що не менше ніж понесені витрати.

При цьому, пунктом 9 П(С)БО 16 встановлено, що не визнаються витратами, зокрема, зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 П(С)БО 16, а також витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Представником відповідача, в ході судового засідання, зазначено, що визначення фінансового результату здійснено виходячи з різниці між вартістю реалізації та сумою витрат, що врахована ПП "Агротранс-2009" у складі собівартості реалізованих товарів, послуг та робіт, за податковим обліком (відображених у податковій звітності за перевірений період), а саме за даними головної книги за перевірений період здійснено співставлення рахунків:

Рахунок 791 "Результат операційної діяльності"

Рахунок 702 "Дохід від реалізації товарів"

Рахунок 703 "Дохід від реалізації робіт і послуг"

Рахунок 901 "Собівартість реалізованої готової продукції"

Рахунок 902 "Собівартість реалізованих товарів"

Рахунок 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг"

Рахунок 91 "Загальновиробничі витрати"

Рахунок 93 "Витрати на збут"

В ході перевірки проведено порівняльний аналіз бухгалтерських рахунків в регістрах бухгалтерського обліку, а саме в головній книзі за період 01 січня 2014 року - 31 грудня 2015 року, в результаті чого встановлено здійснення позивачем постачання продукції/послуг, з отриманням збитків. Вплив на цей показник мали і залізничні витрати, понесені підприємством у перевіряємий період.

Крім того, підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні складатися в момент здійснення господарських операцій. Для контролю та упорядкування даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, яка міститься в первинних документах прийнятих для обліку, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійної запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Також, перевіркою встановлено, що ПП "Агротранс-2009" при визнанні доходу обов'язково повинно дотримуватися принципу нарахування та відповідності доходів і витрат, порівнюючи доходи звітного періоду з витратами, які були понесені для отримання цих доходів.

Відповідно до норм викладених в пунктах 44.1, 44.2 статті 44, підпункті 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату і оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно і національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансові звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

У відповідний період ПП "Агротранс-2009" надає транспортно-експедиційні послуги залізничним транспортом іншим суб'єктам господарської діяльності у розмірі 6220613,43 грн (з ПДВ), дохід з яких включає до складу рах. 702 "Дохід від реалізації товарів".

Крім того, частка понесених залізничних витрат згідно з актів приймання-передачі виконаних робіт наведених на ст.14-15 акту перевірки по залізничним перевезенням становить 5176152,16 грн (в т.ч. ПДВ 862692,03 грн).

Тобто, з понесених транспортно-експедиційних витрат залізничним транспортом, які віднесено до складу витрат на збут у розмірі 7612121,55 грн, фактично є витратами на постачання зерна ПП "Агротранс-2009" витрати у розмірі 2435969,39 грн (7612121,55 - 5176152,16) = 2435969,39 грн.

Таким чином, встановлено завищення витрат по ряд. 2180 Фінансового звіту "Інші операційні витрати", що призвело до заниження р. 2 Декларації "Фінансовий результат до оподаткування" за 2015 рік у розмірі 2435969,00 грн.

Отже, відповідачем правомірно прийняте спірне податкове повідомлення-рішення на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПП "Агротранс-2009".

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Агротранс-2009" до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко