Справа № 813/1860/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1860/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року справа № 813/1860/16

10.00год. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представники сторін не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального закладу «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» до Галицької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

комунальний заклад «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» (далі – КЗ «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер») звернувся до суду з позовом до Галицької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі – Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області), в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просить суд:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно застосував до позивача штрафні санкції і нарахував пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Позивач зазначає, що помилково сплатив збір на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на загальну суму 194176,49 грн. на інший рахунок. Про вказаний факт позивач поінформував відповідача та попросив його перерахувати кошти на поточний рахунок. Позивач вважає, що здійснення помилки під час перерахування суми збору до державного бюджету в передбачений законом строк має кваліфікуватися як помилкова дія, яка не має ознак бездіяльності платника по сплаті збору на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та не може бути підставою для застосування штрафних санкцій і нарахування пені.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача до суду не надходило.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Позивач КЗ «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» є платником єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Згідно з листом позивача від 24.11.2015 №369 КЗ «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» звернувся до ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів ДФС у Львівській області з проханням перерахувати помилково сплачені кошти за вказаними платіжними дорученнями на рахунок територіального органу Пенсійного фонду України.

Позивач 19.11.2015 подав звіт за жовтень 2015 року на загальну суму єдиного внеску, що підлягає сплаті, 136087,61грн.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон України № 2464-VI).

Відповідно до п.3 ст.9 Закону України № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених вказаним Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до вказаного Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з п.8 ст.9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 вказаного Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 13 статті 25 Закону України № 2464-VI передбачено, що нарахування пені, передбаченої вказаним Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Відповідно до п.2 ч.11 ст. 25 Закону України № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Пунктом 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі – Інструкція), передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1– 4 пункту 1 розділу II вказаної Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до вказаної Інструкції.

Розрахунок вказаної фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у вказаному підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II вказаної Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб – підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II вказаної Інструкції, – календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II вказаної Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, – календарний квартал відповідно;

Згідно з п.5 розділу VII Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, – звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, – виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від'ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань; свідоцтво про смерть фізичної особи.

Відповідно до п.5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.09.2013р.16.01.2016 №6 (далі – Порядок), повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов’язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Згідно з п. 6 Порядку повернення коштів повернення коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення (далі - Заява).

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 вказаного Порядку, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1до вказаного Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 вказаного Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 вказаного Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження Заяви про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

Відповідно до п.7 Порядку у разі надходження Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

У разі відмови в задоволенні Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше, ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до вказаного Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до вказаного Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до вказаного Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.

Вказана вимога позивача задоволена, а грошові кошти у сумі 194176,49грн. перераховані на вказаний позивачем бюджетний рахунок.

Таким чином, суд встановив, що позивач допустив помилку під час перерахування узгодженої суми грошового зобов’язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 ПК України.

Суд вважає, що така дія позивача має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, яка не містить ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов’язання. Тому, такі дії не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 у справі №321-377а15.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно застосував до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, у зв’язку з його помилковим перерахуванням у вересні-листопаді 2015 року на рахунок територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням наведеного та суми судового збору, поверненого при залишенні судом позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути з Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 823 грн. 59 коп.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Галицької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального закладу «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» (код ЄДРПОУ 01998176) судовий збір у сумі 823 (вісімсот двадцять три) грн. 59 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 24 жовтня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик