Справа № 520/6299/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/6299/16-а
Провадження номер 2а/522/845/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса ОСОБА_2, серії ПС2 № 908437 від 01 травня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні просив слухати справу без фіксації судового процесу.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 01 травня 2016 року Інспектором роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса ОСОБА_2, був складений адміністративний протокол у відношенні позивача, на підставі якого була прийнята постанова серії ПС2 № 908437 від 01 травня 2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у сумі 425 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення наведених норм чинного законодавства України в протоколі та постанові не зазначено належним чином, в чому полягає суть адміністративного правопорушення та докази на яких воно ґрунтується.

За таких обставин, суд не вбачає всебічності, повноти та об'єктивності при дослідженні всіх обставин справи та вирішенні її у точній відповідності з законом керуючись правосвідомістю, адже своєчасність вирішення справи про адміністративне правопорушення не означає необхідності вирішення її у день складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в більшості випадків порушує право особи на правову допомогу та інші права передбачені ст. 268 КУпАП, порушує визначальні принципи всебічності, повноти та об'єктивності розгляду справи.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд також виходить з того, що фактично єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який складений тією ж особою, що і постанова у справі про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів об'єктивність такого доказу. При цьому, інспектори не були позбавлені можливості залучити до складання протоколу свідків та здійснити технічну фіксацію правопорушення, однак зі змісту протоколу вбачається, що свідки не залучались та фото фіксація здійснена не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, ст. 251 КУпАП прямо вказує, що в якості доказів у справах про адміністративні правопорушення можуть використовуватись лише показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У матеріалах справи відсутні будь-які фото- та відеодоказі здійснення правопорушення позивачем, що суперечить положенням ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, внаслідок того, що відповідачем не було надано жодного належного доказу щодо здійснення позивачем зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно до якої потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. За відсутності доказової бази та з врахуванням особливостей процедури суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного суд вважає, викладене у формі постанови від 01.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням на позивача штрафу у сумі 425 гривень, прийняте службовою особою, суперечить вимогам ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП, , у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Поряд з цим, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, відмовивши у задоволенні вимог про визнання дій Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса ОСОБА_2 противоправними, оскільки ці вимоги не знайшли свої підтвердження під час слухання справи.

З урахуванням викладеного, оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов ОСОБА_1 таким, що підлягає часткову задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 100, 159-164, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса, танасової Ю.Ф. про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову Інспектора роти № 1, батальйону № 3, УПП у м. Одеса ОСОБА_2, серії ПС2 № 908437 від 01 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати та провадження по справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя 04.10.2016