Справа № 317/2719/16-а
Суддя: Сакоян Д. І.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/56/2016
Справа № 317/2719/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі Лебідь О.Б.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії.

Після неодноразового уточнення позовних вимог, остаточно просила поновити їй шестимісячний строк звернення до суду, визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні і жовтні 2015 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, зобовязати Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям за вересень і жовтень 2015 року у сумі 5320,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває на обліку в УСНЗ як інвалід третьої групи загального захворювання, який не має права на пенсію та мати одиначка. Вона не працює і перебувала на обліку у центрі зайнятості Запорізького району з січня 2013 р. по 20 листопада 2015 р. Крім того, вона отримує соціальну допомогу, як малозабезпечена сімя з березня 2013 р. Перебувала на обліку у центрі зайнятості без порушень сприяння своєму працевлаштуванню до часу, коли отримала групу інвалідності, не мала можливості працевлаштуватися, оскільки має багато протипоказань до працевлаштування і хронічні захворювання, що підтверджується довідкою ВКК №2264 від 25.12.2014 р. З березня 2014 року відповідач почав зменшувати соціальну допомогу на 20 %, 20 %, 10 % кожні півроку, у звязку з чим вона звернулась до суду. Відповідач не дочекався рішення Вищого адміністративного суду України у справі і припинив нарахування і виплату соціальної допомоги. Зазначає, що на початку вересня 2015 року подала всі необхідні документи для отримання соціальної допомоги до УСЗН, але не отримала її. Вважає, що відповідач незаконно припинив нарахування і виплату соціальної допомоги її родині. ОСОБА_3 розрахунку позивача несплачена сума допомоги складає 5320,00 грн. Щодо поновлення шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду зазначила, що вона не мала засобів до існування, загострились хронічні хвороби, справа за її позовом ще знаходилась у Вищому адміністративному суді України, рішення ще не було прийнято, а тому просила з цих підстав поновити їй строк звернення до суду.

Представником відповідача подані письмові заперечення на уточнений позов, мотивовані тим, що позивач звернулась до Управління із заявою № 387 від 01.09.2015 р. про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. Середньомісячний дохід ОСОБА_1 складається з допомоги одиноким матерям, яку вона отримувала на дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 2314,80 грн. та стипендія доньки позивача 2472,93 грн. (доходи отримані у період березень-серпень 2015 року). ОСОБА_3 розрахунку, середньомісячний сукупний дохід сімї складає 797,96 грн. У разі призначення допомоги її розмір складав би 1475,52 грн. Таким чином, управління не порушило права позивача на соціальну допомогу, виплата якої не припинялась, а нараховувалась та виплачувалась у розмірі, передбаченому чинним законодавством. Відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі та закрити провадження у звязку з відсутністю протиправних дій з боку управління, а у разі прийняття рішення на користь позивача визначити спосіб, строк і порядок його виконання.

В судове засідання зявилась позивач ОСОБА_1, яка позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в уточненому позові.

В судове засідання зявилась представник відповідача ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у запереченнях на позов.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та з 13 березня 2013 року отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» отримує допомогу одиноким матерям.

Розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям ОСОБА_1 було поступово зменшено: з березня 2014 року на 20%, з вересня 2014 року на 20%, з березня 2015 року на 10%, оскільки середньомісячний розмір доходів сімї позивачки за попередні шість місяців перед зазначеними місяцями був меншим ніж розмір мінімальної заробітної плати.

На письмові звернення до відповідача про перерахунок та виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сімям позивачка отримала відмову, оскільки вона не використовує інших можливостей знаходження додаткових джерел для існування.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищезазначені обставини були встановлені Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі № 317/604/15-а і не підлягають доказуванню.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення розміру соціальної допомоги протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі № 317/604/15-а позов задоволено частково. Визнано незаконним рішення Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, що призвело до порушення права ОСОБА_1 у вигляді зменшення соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Зобовязано Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої державної соціальної допомоги за період з дня прийняття незаконного рішення УСЗН до постановлення судового рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі № 317/604/15-а скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року скасовано, а постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року залишено в силі.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі № 317/604/15-а встановлено і не підлягає доказуванню, що відповідно до наданої Комунальним закладом «Запорізьким районним центром первинної медичної допомоги» довідки ОСОБА_1 Н.В. знаходиться на «Д» обліку у пульмонолога, кардіолога, ревматолога, невролога. Запорізьким районним центром зайнятості направлявся запит головному лікарю Запорізької центральної районної лікарні щодо можливості виконувати роботу за окремими професіями, на який надано відповідь, що ОСОБА_1 за станом здоровя рекомендована робота касиром на підприємстві або організації. Вказані роботи центром зайнятості позивачці не пропонувались. Крім того, згідно довідки Запорізького районного центру зайнятості від 08 червня 2015 року ОСОБА_1 знаходилась на обліку у Запорізькому районному центрі зайнятості з 04 січня 2013 року як безробітна, законодавство про зайнятість населення щодо сприяння своєму працевлаштуванню не порушувала.

Крім того, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 09.06.2015 р. у справі № 317/604/15-а, Вищий адміністративний суд встановив, що висновки суду апеляційної інстанції про обґрунтованість доводів відповідача, що ОСОБА_1 не використано можливостей знаходження додаткових джерел для існування та працевлаштування з підстав відсутності довідки МСЕК, яка б підтверджувала непрацездатність чи інвалідність позивачки, не ґрунтуються на вимогах законодавства, зокрема, положеннях пункту 17 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям призначається відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» №1768-III від 01 червня 2000 року та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям (далі - державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сімям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сімї.

Малозабезпечена сімя сімя, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сімї.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сімєю можливостей находження додаткових джерел для існування.

ОСОБА_3 пункту 17 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям призначена соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сімєю можливостей знаходження додаткових джерел для існування.

У разі повторного подання інформації про відсутність доходів у працездатних осіб, які включені до складу сімї (крім осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікувально-консультаційної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 16 років та особами, які досягли 80-річного віку; осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню), а також якщо середньомісячний розмір доходів залишається меншим ніж розмір мінімальної заробітної плати, розмір соціальної допомоги поступово зменшується при кожному наступному зверненні за її призначенням відповідно на 20, 20 і 10 відсотків.

Соціальна допомога може призначатися без зменшення її розміру на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій. Рішення про призначення соціальної допомоги в таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сімї.

ОСОБА_3 довідки № 696 від 27.05.2016 р., виданої Виконавчим комітетом Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1, зареєстрована та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та не має земельних ділянок.

Зазначений склад сімї позивачки підтверджується також і довідкою № 695 від 27.05.2016 р., виданої Виконавчим комітетом Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Свідоцтво про народження серії І-ЖС № 335289 підтверджує, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 5 від 24.12.2013 р. підтверджено внесення відомостей про батька ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21973756 від 30.05.2016 р. записів щодо ОСОБА_1 станом на 30.05.2016 р. немає.

ОСОБА_3 довідки № 311 від 06.06.2016 р., виданої Державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг», ОСОБА_4 навчається в Державному навчальному закладі «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» з 01.09.2013 р. на 3 курсі за професією «перукар (перукар-модельєр); манікюрник». Термін закінчення навчання 25.12.2016 р.

Як видно з довідки про доходи № 489 від 09.09.2016 р. ОСОБА_4 за березень-серпень 2015 року мала дохід 2472,93 грн.

У відповідності з довідкою № 998 від 20.11.2015 р., виданою Запорізьким районним центром зайнятості, ОСОБА_1 знаходилась на обліку в Запорізькому районному центрі зайнятості з 04.01.2013 р. по теперішній час, допомогу по безробіттю не отримує. При наданні послуг центом занятості порушень не має.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.01.2015 р. ОСОБА_1 одинока мати, проживає разом з донькою в двокімнатній квартирі. В квартирі старі меблі, нової побутової техніки немає потребує матеріальної допомоги.

Не є спірним, оскільки визнано сторонами у судовому засіданні, що 01.09.2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї.

Листом № 01-13/3545 від 20.09.2015 р. Управління соціального захисту населення ЗРДА Запорізької області повідомило ОСОБА_1, що її сімєю не використано можливостей знаходження додаткових джерел для існування, а тому державна соціальна допомога не призначена. Зазначений лист містить посилання на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2015 р.

В судовому засіданні представник відповідача уточнив, що зазначений лист містить описку у найменуванні суду. Вірним є посилання на Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі № 317/604/15-а, яка на час розгляду даної справи вже скасована.

ОСОБА_3 листа Запорізької районної державної адміністрації № 2388/05-43 від 26.09.2016 р. ОСОБА_1 розяснено, що при зверненні 01.09.2015 р. до Управління було зясовано, що в її родині змін щодо сприяння працевлаштуванню не сталось, тобто сімєю не використано можливостей щодо знаходження додаткових джерел для існування, а тому допомогу як малозабезпеченій сімї їй розраховано не було.

На факт ненарахування та невиплати відповідачем позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям також вказує й довідка № 131, яка видана відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_3 ч. 2ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд констатує, що в судовому засіданні відповідач не довів правомірність своїх дій щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні та жовтні 2015 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. При цьому суд враховує, що пунктом 17 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям передбачено поступове зменшення розміру цієї допомоги за наявності відповідних підстав до того. Разом з тим, Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі № 317/604/15-а, яка залишена в сили ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 р. після того як вона була попередньої помилково скасована Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 р., встановлено і не підлягає доказуванню, що підстав для зменшення розміру даного виду соціальної допомоги у відповідача до 09.06.2015 р. не було. Таких підстав як для зменшення, а тим більше для припинення нарахування та виплати не вбачає суд й наразі. Посилання відповідача на те, що сімєю ОСОБА_1 не використано можливостей надходження додаткових джерел для існування на час вирішення питання щодо призначення допомоги на підставі заяви від 01.09.2016 р. є необґрунтованими.

Крім того, суд враховує, що Вищим адміністративним судом України залишено в силі Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року у справі № 317/604/15-а, якою зобовязано відповідача доплатити суми допомоги до первинно встановленого розміру. Пунктом 17 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям передбачено поступове зменшення розміру даної допомоги. У даному ж випадку, з урахуванням зазначених судових рішень відповідачем одразу припинено нарахування державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, а не зменшено. Такі дії відповідача безумовно є протиправними.

Таким чином, відповідач з 01.09.2015 р. мав нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 даний вид державної соціальної допомоги.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачем у позові невірно розраховано суму соціальної допомоги, яка підлягає нарахуванню та виплаті.

ОСОБА_3 п. 14 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сімї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сімї.

Середньомісячний сукупний дохід сімї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сімї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Пунктом 5 Методики обчислення сукупного доходу сімї для всіх видів соціальної допомоги, затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370 перелік доходів, які входять до сукупного доходу.

Пунктом 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям Для кожної дитини (крім дитини-інваліда), яка входить до складу малозабезпеченої сімї, рівень забезпечення прожиткового мінімуму збільшується на 10 відсотків, а для кожної дитини-інваліда, яка входить до складу малозабезпеченої сімї, для кожної дитини, яка утримується матірю (батьком, усиновителем), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) цієї дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться в установленому порядку за вказівкою матері (батька), для кожної дитини, в якої один або обоє батьків є інвалідами I або II групи, - на 20 відсотків.

Розмір соціальної допомоги (в тому числі максимальний), визначений відповідно до пунктів 14-16 цього Порядку, збільшується на кожну дитину віком від 3 до 13 років у 2011 році на 60 гривень, у 2012 році - на 120, у 2013 році - на 180, у 2014 році - на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років збільшується у 2011 році на 100 гривень, у 2012 році - на 230, у 2013 році - на 360, у 2014 році - на 500 гривень.

Розмір соціальної допомоги з 1 квітня 2015 р. збільшується на кожну дитину віком до 13 років на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років - на 500 гривень. Максимальний розмір соціальної допомоги з урахуванням збільшення її розміру на кожну дитину, яка входить до складу малозабезпеченої сімї, не може бути більшим за прожитковий мінімум для сімї.

Дохід сімї за період з березня по серпень 2015 року складає: 2314,80 грн. (допомога одиноким матерям) + 2472,93 грн. (стипендія) / 6 = 797,96 грн.

У 2015 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до цього Закону у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб 21 відсоток; для дітей 85 відсотків; для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

ОСОБА_1 була працездатною особою 1378 х 21% = 289,38 грн.

ОСОБА_4 була дитиною до 18 років 1455 х 85% + 20% = 1484,10 грн.

Таким чином, рівень збільшення прожиткового мінімуму складає: 289,38 + 1484,00 = 1773,48 грн.

Розмір допомоги станом на 01.09.2015 р. складає: 1773,48 + 500,00 грн. 797,96 грн. = 1475,52 грн.

Отже, нарахуванню та виплаті підлягає сума у розмірі 1475,52 грн. (допомога за вересень) + 1475,52 грн. (допомога за жовтень) = 2951,04 грн.

Відповідно до ст. 99 КАС України, встановлений 6-ти місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом. Статтею 100 КАС України передбачає, що пропуск зазначеного строку є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи не знайде підстав для поновлення такого строку.

Шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду відповідач пропустила, достеменно знаючи, що їй відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. Відповідний лист Управління соціального захисту населення ОСОБА_1 особисто отримала 20.09.2015 р. Разом з тим, суд не може не врахувати, що предмет та підстави даного позову залежали від вирішення справи № 317/604/15-а, яка на той період знаходилась у Вищому адміністративному суді України і була остаточно вирішена лише ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 р. Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що її позов ще знаходився у Вищому адміністративному суді України, рішення ще не було прийнято, суд вважає слушними. Крім того, суд зважає на те, що сімя позивача належить до категорії малозабезпечених, яка потребує більшого соціального захисту, на вирішенні суду стоїть питання щодо нарахування та виплати соціальної допомоги, яка є конституційною гарантією держави перед людиною та громадянином.

Таким чином, строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 слід поновити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 у вересні та жовтні 2015 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям за вересень та жовтень 2015 року у сумі 2951 грн. 04 коп. (дві тисячі девятсот пятдесят одна грн. 04 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян