Справа № 139/870/16-а
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/870/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням Управління боротьби з митними правопорушеннями Вінницької митниці ДФС Дроздовським Сергієм Миколайовичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил.

На підставі цього протоколу та інших документів 13 травня 2016 року заступником начальника Вінницької митниці ДФС Криворучко Миколою Васильовичем винесено постанову, якою на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 НМДГ в сумі 8500 гривень.

Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16 січня 2016 року через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України транспортний засіб AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (Естонська Республіка), з метою особистого користування, однак, ОСОБА_5 порушив строки транзитних перевезень автомобільного транспорту (10 діб) і, відповідно до даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ та АСМО «Інспектор» ДФС, інформація щодо вивезення транспортного засобу станом на дату складення протоколу була відсутня.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, передчасною, такою, що не грунтується на вимогах Закону та суттєво порушує норми чинного законодавства та його конституційні права, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, а справу про порушення митних правил закрити.

Позивач у судовому засіданні заявлений ним позов підтримав у повному обсязі. Його представник ОСОБА_2 (а.с. 32-33) суду пояснив, що дійсно ОСОБА_1 16 січня 2016 року через митний пост «Дністер» Вінницької митниці ДФС на митну територію України ввіз транспортний засіб AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (Естонська Республіка). Однак, із 17 січня 2016 року і по даний час автомобіль знаходиться в ремонті у ФОП ОСОБА_6 у зв'язку з поломкою колінчастого валу. Така обставина входить до поняття «обставини непереборної сили», яке визначене в підпункті «в» п. 2 Правил митного контролю та митного оформлення ТЗ, що переміщуються через митний кордон України, і виключає можливість притягнення особи, в якої склалися такі обставини, до адміністративної відповідальності.

Однак, порушивши строки складання протоколу, не повідомивши ОСОБА_1 про складання протоколу, не забезпечивши роз'яснення прав, 16 березня 2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням Управління боротьби з митними правопорушеннями Вінницької митниці ДФС Дроздовським С.М. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил.

Далі відповідачем було проігноровано вимоги ст. 525 МК України, відповідно до якої справа про порушення митних правил розглядається у 15 денний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів необхідних для вирішення справи матеріалів, а також ст. 526 МК України, яка зобов'язує справу про порушення митних правил розглядати у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 13 травня 2016 року постановою заступника начальника Вінницької митниці ДФС Криворучком М.В. ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 гривень.

Вважає, що відповідачем порушено ч. 2 ст. 19 Конституції України, а також принципи провадження у справах про адміністративні правопорушення про своєчасність, всебічність, повноту та об'єктивність. Просить постанову у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил скасувати, а провадження закрити через відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Одночасно просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом та поновити їх. Зокрема, зазначає, що лист із копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ПМП було отримано ОСОБА_7, у червні передано матері ОСОБА_1 ОСОБА_8, а та передала його адресату 08 серпня 2016 року. Вперше ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права 18 серпня 2016 року, однак судовим рішенням від 05 вересня 2016 року його позов було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження. 15 вересня 2016 року він знову звернувся до суду, однак його позов було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду ще на стадії відкриття провадження. 26 вересня 2016 року ОСОБА_1 з належними доказами на обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження звернувся до суду втретє.

Представник відповідача - Вінницької митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_9 (а.с. 50) в судове засідання не з'явилася, подавши 17 жовтня 2016 року в електронному варіанті клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 68). 13 жовтня 2016 року ОСОБА_9 подала до суду заперечення (а.с. 48-49), у яких зазначила про безпідставність та необгрунтовність позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення. В обґрунтування такої заяви представник відповідача зазначила: що 16 січня 2016 року ОСОБА_1 на митну територію України через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС шляхом вибору смуги «зелений коридор» в митному режимі «танзит» ввезено транспортний засіб «AUDI A4» з метою особистого користування. Статтею 95 МК України визначено строк транзитних перевезень автомобільного транспорту, який становить 10 діб. Відповідно до даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ та АСМО «Інспектор» ДФС, інформаця щодо вивезення транспотного засобу «AUDI A4» станом на 13 травня 2016 року була відсутня і відсутня станом на 12 жовтня 2016 року. Таким чином ОСОБА_1 перевищив, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України десятиденний термін доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення. Спростовує заяви ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу про порушення митних правил, було порушено вимоги ч. 5 ст. 494 МК України. Так, на наявну на митниці адресу реєстрації ОСОБА_1 разом із примірником протоколу про ПМП направлено повідомлення про складення відносно нього вказаного протоколу, а також роз'яснено права. Також ОСОБА_1 листом митниці повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, який направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Від ОСОБА_1 не надходило клопотання про перенесення розгляду справи, наявна відмітка у даному поштовому повідомленні свідчить про отримання зазначеного листа матір'ю ОСОБА_1 18 березня 2016 року. У позові ОСОБА_1 вказано, що листи з митниці були отримані ОСОБА_7, невідомою особою, яка жодного відношення до даної справи не має. Окрім того, зазначенні твердження жодним чином документально не підтвердженні та суперечать доводам ОСОБА_1, який у позові від 18 серпня 2016 року вказував, що дані листи отримувала його мати ОСОБА_8 Крім того, позивач стверджує, що автомобіль "AUDI A4 по теперішній час перебуває у несправному стані, однак, офіційно із заявою до митниці України щодо неможливості виконання ним умов митного режиму «транзит» внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не звертався. На момент розгляду справи дана довідка надана не була, так само як і при поданні попередніх позовів. Згідно зі ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 МК України внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України. Підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили регламентується Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму. Згідно з п. 3 розділу VIII вказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили, документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися, зокрема, уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції. Пунктом 7 розділу V Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, документами, що підтверджують надання послуг, є, зокрема, акт передавання-приймання транспортного засобу; наряд замовлення, документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок фактура. ОСОБА_10 не було надано митниці, передбачених законодавством України документів, які б підтверджували факт настання обставин непереборної сили та спростовували його вину у вчиненні порушення митних правил. А тому, довідка про технічний стан транспортного засобу, надана позивачем не може бути належним та допустимим доказом в справі. Згідно інформації САІС та АСМО «Інспектор» ДФС, станом на 12.10.2016 року, транспортний засіб "AUDI A4", кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, значиться невивезеним за межі митної території України.

Окрім того, строк оскарження постанови до суду пропущений. Відповідно до наданого ОСОБА_1 доказу - паспорта громадянина України для виїзду за кордон, слідує, що він перебував за кордоном з 30 травня 2016 року по 29 липня 2016 року, однак відразу повернувшись в Україну він не звернувся до суду для оскарження постанови Вінницької митниці ДФС. Його твердження щодо отримання постанови в справі про ПМП 08 серпня 2016 року документально не підтверджено, а, отже, не може слугувати підставою для початку обчислення 10-ти денного строку для оскарження.

За клопотанням позивача в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 (дружина рідного дядька позивача), яка пояснила, що в травні 2016 року вона двічі від поштарки приймала рекомендовані листи для ОСОБА_1, попередньо в телефонному режимі отримавши дозвіл на такі дії від його матері ОСОБА_8 Ці листи вона передала ОСОБА_8 на початку червня 2016 року.

Допитана судом як свідок мати позивача ОСОБА_8 суду пояснила, що вона зареєстрована і проживає в с. Попелюхи, але працює в смт Муровані Курилівці. У травні 2016 року вона по мобільному телефону погодилася, аби її родичка ОСОБА_7 отримала листа для ОСОБА_1 Забрала вона листи лише на початку червня, але сина тоді вже не було в Україні. Через сімейні обставини вона змогла передати листи адресату лише 08 серпня 2016 року.

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 1 МК України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Судом встановлено, що 16 січня 2016 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України транспортний засіб AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (Естонська Республіка), з метою особистого користування.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення) ( п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України).

Стаття 381 Митного кодексу України визначає особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Відповідно до ч. 1 вказаної норми, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Згідно ч. 6 ст. 379 Митного кодексу України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 470 МК України).

Станом на 16 березня 2016 року (а.с. 58), 13 травня 2016 року (а.с. 59) та 02 вересня 2016 року (а.с. 66) за формами обліку ПІК «ЄАІС» та ДФС «Інспектор» інформація щодо вивезення транспортного засобу AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, відсутня.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу - автомобіля AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит», а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час позивачем не заперечується і не оспорюється.

У своєму адміністративному позові ОСОБА_1 ставить під сумнів правомірність складення щодо нього протоколу про ПМП аж 16 березня 2016 року, констатується порушення відповідачем вимог ч. 5 ст. 494, ст.ст. 489, 498, 525, 526 МК України, ч. 1 ст. 57 Конституції України, недотримання вимог ч. 1 ст. 460 МК України.

Аргументи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином. Крім того, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі дії, які пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, і припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 16 січня 2016 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 26 січня 2016 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був. Так само позивачем не було виконано обов'язку розмитнення автомобіля в установленому законом порядку.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність (ст. 458 МК України).

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 494 МК України).

17 лютого 2016 року позивачу було направлено повістку з інформацією, що йому необхідно в термін до 16 березня 2016 року з'явитися до Вінницької митниці для надання пояснень стосовно причин та обставин не вивезення автомобіля AUDI A4, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також складання протоколу про порушення митних правил (а.с. 51).

Ця повістка вручена за адресою реєстрації (зворот а.с. 9) ОСОБА_1 його матері ОСОБА_8 23 лютого 2016 року (а.с. 52).

Заперечення представника позивача в судовому засіданні про те, що така повістка не вручалася ОСОБА_1 чи його матері, оскільки рекомендований лист за штрихкодовим ідентифікатором 486 взагалі не зареєстрований в системі (а.с. 70), спростовується поданою самим позивачем копією поштового конверта з Вінницької митниці ДФС (а.с. 26).

Законодавством не передбачено обов'язкову участь правопорушника при складанні протоколу. Зокрема, у статті 494 МК України передбачено, що протокол може складатися і за відсутності правопорушника (ч. 3).

16 березня 2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням Управління боротьби з митними правопорушеннями Вінницької митниці ДФС Дроздовським Сергієм Миколайовичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 0159/401000001/16 про порушення митних правил (а.с. 13-16, 53-54). Цим протоколом зафіксованоперевищення ОСОБА_1 встановленого ч. 1 ст. 95 МК України десятиденного терміну доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на 10 діб, а від так - вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 МК України, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою (ч. 5 ст. 494 МК України).

Ці права ОСОБА_1 роз'яснено, зокрема, вони перелічені у тексті протоколу (а.с. 13-14, 53).

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування) (ч. 8 ст. 494 МК України).

Як слідує із повідомлення № 753/02-80-20-25 (а.с. 55), відповідач 16 березня 2016 року направив ОСОБА_1 роз'яснення прав та копію протоколу для відома. Цей лист 18 березня 2016 року отримала його мати (а.с. 56). Розпискою про вручення поштового відправлення (а.с. 56) та наявністю у позивача поштового конверта за штрихкодовим ідентифікатором 927 (а.с. 25) і самого протоколу (а.с. 13-16) спростовується твердження представника позивача у цьому судовому засіданні, що лист не отримувався, оскільки не зареєстрований у системі (а.с. 71).

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 494 МК України, протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Частиною 2 статті 526 МК України передбачено, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У визначений в протоколі день (22 квітня 2016 року) і час розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_1 не з'явився і не повідомив про причину неявки. 4 травня 2016 року матері позивача було вручено (а.с. 62) повідомлення для ОСОБА_1 про те, що 13 травня 2016 року Вінницькою митницею ДФС розглядатиметься справа про порушення митних правил (а.с. 61).

Суд не сприймає як належний доказ пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що першій було вручено рекомендованого листа, другій вона передала лише у червні 2016 року, а та, в свою чергу, передала адресату лише 08 серпня 2016 року. Так, свідок ОСОБА_7 пояснювала про отримання нею двох листів для ОСОБА_1, свідок ОСОБА_8 - про один лист, а сам позивач має усі листи, які надсилалися йому з Вінницької митниці ДФС, про що свідчить обставина, що він до позову додав копії усіх конвертів. Отже, пояснення позивача та допитаних судом свідків не узгоджуються між собою. Натомість відповідач надав суду переконливі докази вручення повідомлення матері позивача.

Таким чином, не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що відповідачем порушено вимоги Митного кодексу України про роз'яснення прав та обов'язкову присутність правопорушника при розгляді справи.

Зокрема, дійсно частина 1 ст. 526 МК України передбачає, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Однак, частина 4 цієї статті дозволяє розгляд справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У суду не має сумніву, що ОСОБА_1 знав, або повинен був знати від своєї матері, яка отримала повідомлення, день, час і місце розгляду справи.

Зауваження позивача, що відповідачем порушено строки розгляду справи, передбачені ст. 525 МК України, також не можна сприймати як факт, який впливає на законність прийнятого рішення. Зокрема, за приписами цієї статті, справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Однак, позивачем не доведено, що всі необхідні для розгляду справи документи (інформація ЄАІС та АСМО «Інспектор» ДФС, розписки про вручення повідомлень правопорушнику) відповідачем було отримано раніше, ніж за п'ятнадцять днів до 13 травня 2016 року (день винесення постанови).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України), і винести одну з таких постанов:1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі (ст.. 527 МК України).

13 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 НМДГ в сумі 8500 гривень (а.с. 17-18, 63).

Позивач не погоджується із зазначеною постановою та стверджує, що перевищення десятиденного терміну, встановленого законом для транзиту автомобіля, він допустив внаслідок обставини непереборної сили - перебування транспортного засобу у ремонті.

На ствердження такої обставини надав суду акт обстеження технічного стану автомобіля від 17 січня 2016 року (а.с. 21) і довідку без номера та дати (а.с. 20) ФОП ОСОБА_6 (а.с. 22, 23), із яких слідує, що автомобіль марки AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в ремонті з 17 січня 2016 року з пошкодженням колінчастого валу.

Статтею 460 МК України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобiв, що перемiщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 року, до обставин непереборної сили належить смерть власника ТЗ; стихiйне лихо (пожежа, повiнь, iнше стихiйне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портiв тощо, закриття шляхiв, проток, каналiв, перевалiв); вiйськовi дiї чи надзвичайний стан у регiонi, через який перемiщується ТЗ; страйк; злочиннi дiї третiх осiб, спрямованi проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливiсть подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; iншi схожi за характером обставини чи подiї.

Зазначене узгоджується і з Наказом Міністерства Фінансів України № 657 від 31 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» у розділі VІІІ якого, крім іншого, визначено, що у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку та примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю.

Зокрема, відповідно до п. 7 розділу V Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 № 615, документами, що підтверджують надання послуг, є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура .

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30 січня 2012 року « Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» затверджено технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Із наявних у матеріалах справи доказів та пояснень позивача в судовому засіданні слідує, що ОСОБА_10 не було надано митниці, передбачених законодавством України документів, які б підтверджували факт настання обставин непереборної сили та спростовували його вину у вчиненні порушення митних правил. Надані суду довідка про технічний стан транспортного засобу та акт обстеження технічного стану автомобіля, не відповідають вимогам, встановленим законодавством, а тому не можуть бути належним та допустимим доказом в справі.

Твердження позивача, що про винесену щодо нього постанову йому стало відомо лише 08 серпня 2016 року від матері, яка лише в червні 2016 року отримала її від родички ОСОБА_7, також є неправдивим і суперечливим, виходячи з наступного:

13 травня 2016 року листом за № 1360/02-80-20-02 (а.с. 64) відповідач направив ОСОБА_1 копію постанови № 0159/401000001/16 від цього ж числа. 20 травня 2016 року лист і копія постанови були вручені за адресою реєстрації правопорушника його матері (а.с. 65).

Суд знову ж таки не йме віри поясненням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що це ОСОБА_7 отримала листа і розписалася за ОСОБА_8, і що лише в червні місяці передала його матері адресата. Такі пояснення свідків не узгоджуються із обставинами, які були встановлені судовим рішенням у справі № 139/762/16-а (а.с. 27-28), зокрема, що копію постанови отримала мати позивача - ОСОБА_8

Законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю (ч. 1 ст. 530 МК України).

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом, або інші визначені законами обставини (ст. 531 МК України).

На підставі аналізу законодавчих положень та обставин справи, зважаючи на те, що позивач до закінчення строку транзитного перевезення не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили, не інформував про місце знаходження транспортного засобу, не усунув порушення станом на дату судового розгляду, жодних належних документів на підтвердження перебування транспортного засобу у несправному стані не надавав, суд приходить до висновку, що при складанні та розгляді справи про порушення митних правил та винесення постанови в справі про порушення митних правил, Вінницькою митницею ДФС порушень допущено не було, а тому відсутні підстави для скасування постанови у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил та закриття у ній провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши всі обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необгрунтовність позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 90, 95, 460, 379, 381, 487, 489, 525, 526, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 288, 289 КУпАП, рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, наказом Міністерства Фінансів України № 657 від 31 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобiв, що перемiщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України № 1118 від 17 листопада 2005 року, ст.ст. 3, 71, 94, 100, 157, 159-167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови № 0159/401000001/16 від 13 травня 2016 року в справі про порушення митних правил відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ____________