Справа № 750/8962/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/8962/16-а
Провадження № 2-а/750/846/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2, ст.126 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що він не порушив правил дорожнього руху, а відповідачем не були зясовані і не доведені обставини, які б свідчили про наявність в його діях проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Зокрема, позивач зазначив, що він перед здійсненням маневру повороту вмикав світловий покажчик повороту, але він не спрацював. Після винесення оскаржуваної постанови позивач звернувся на станцію техобслуговування з приводу обстеження ліхтаря заднього правого поворотника. За результатами обстеження було складено дефектний акт та заказ наряд. Згідно акту обстеження нитка розважування лампи заднього правого поворотника була надломана та спрацьовувала періодично і потребувала заміни, що і було зроблено. Позивач зазначив, що оскільки він не порушував правил дорожнього руху, а тому у відповідача не було законних підстав вимагати поліс обовязкового страхування на автомобіль. Позивач відмовився надати страховий поліс, посилаючись на Закон України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено випадки, коли водій зобовязаний надавати страховий поліс на вимогу інспектора поліції.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача проти позову у судовому засіданні заперечувала, посилаючись на те, що постанову відповідачем винесено законно, позивачу були розяснені права, про що він поставив підпис у оскаржуваній постанові, жодних клопотань позивач при розгляді справи не заявляв.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, оглянувши матеріали фіксації правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №663092 від 12.09.2016 позивач в м.Чернігові на перехресті вулиць Шевченка Рокоссовського, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед поворотом праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 9,2, 2.1 (г) Правил дорожнього руху. На підставі ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 ст.36 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 425 грн.

З відеозапису з місця події, що здійснений за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського № DSJX 63, дослідженого в судовому засіданні підтверджено факт того, що позивач відмовився надати поліс обовязкового страхування, а також на прохання інспектора позивач вмикав світловий покажчик повороту і він працював. При винесенні оскаржуваної постанови позивач пояснював, що можливо світловий покажчик не спрацьовував через вибоїни на дорогах. Жодних клопотань щодо розгляду справи позивач не заявив, у оскаржуваній постанові є підпис позивача про розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та строки оскарження постанови.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інстркції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ПС2 №663092 за формою відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи,12.09.2016 позивач в м.Чернігові на перехресті вулиць Шевченка Рокоссовського, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед поворотом праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях адміністративного правопорушення при подачі сигналу світловим покажчиком повороту, адже на станції технічного обслуговування було виявлено, що нитка розжарювання лампи була надломана та спрацьовувала періодично, і лампа була замінена, не звільняє водія від обовязків, передбачених п.2.3 ПДР, зокрема, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Отже, на думку суду, у відповідача були достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення. При цьому саме існування наведених обставин і зумовило виникнення в Інспектора поліції права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Таким чином, оскільки приписи ч. 1 ст. 126 КУпАП визначають керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), самостійним складом правопорушення, а встановлений факт непред'явлення позивачем полісу сторонами не заперечується, суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для складання постанови від 12.09.2016 року серії ПС2 №663092 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач у судове засідання також не надав доказів на підтвердження того, що на час винесення оскаржуваної постанови у нього був поліс обовязкового страхування. Позивач пояснив суду, що автомобіль він продав і передав його новому власнику разом з полісом, а тому полісу у нього немає.

Проте, з інформації МТСБУ вбачається, що за транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser номерний знак НОМЕР_2 станом на 12.09.2016 року полісу обовязкового страхування не було (а.с.24,25)

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

С у д д я