Справа № 233/2714/16-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/2714/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Новікової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - Костянтинівського об*єднаного УПФУ Донецької області, в якому з врахуванням уточнень зазначила, що є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та до 01 квітня 2015 року отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року відповідачем припинена виплата пенсії з посиланням на абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв*язку з внесенням змін до законодавчого акту, при цьому, з 01 червня 2015 року обставини, що передбачали припинення виплати пенсії, відпали, але така виплата відповідачем не відновлена. Відповідачем відмовлено позивачу у поновленні пенсійних виплат з посиланням на ті ж самі обставини, які зумовлювали припинення виплати пенсії. Вважає, що оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі, спеціальних, на загальних підставах не прийнятий, то у період часу з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року вона вже не мала права на призначення пенсії у порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому за цей період часу їй повинна бути виплачена пенсія по інвалідності, як це передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим законом, законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується». Враховуючи викладене, просила визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті їй пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року незаконною та зобов'язати відповідача виплатити їй пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2016 року за заявою представника позивача визнано поважними причини пропуску позивачем ОСОБА_4 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з*явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 14).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві з врахуванням уточнень обставини.

Представник відповідача - Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення (а.с. 22-23), вважала позов безпідставним та необґрунтованим, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

З*ясувавши позицію представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6), згідно копії довідки МСЕК серія ААБ № 0601567 (а.с. 5 зворот) є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання строком до 01 лютого 2018 року. Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 01 квітня 2004 року по теперішній час працює у Костянтинівському міськвиконкомі, займає посаду головного спеціаліста сектора по роботі зі зверненнями громадян загального відділу виконкому (а.с. 69), що давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», як це вбачається з відповіді Костянтинівського об*єднаного УПФУ в Донецькій області на адресу позивача за вих. № 10663/03 від 25 травня 2016 року (а.с. 4).

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання відповідно до ст.ст. 33-34 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування» з 01 грудня 2014 року (а.с. 6 зворот, 22), що визнається відповідачем.

12 травня 2016 року ОСОБА_4 зверталася із заявою до відповідача з приводу поновлення їй з 01 червня 2015 року виплати пенсії по інвалідності у зв*язку з відсутністю перешкод для її виплати (а.с. 3), на яку відповідачем повідомлено, що у період дії Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, що набрав законної сили з 01 квітня 2015 року, особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та працює на посаді, яка давала право на призначення пенсії згідно Закону країни «Про державну службу» у період роботи з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, пенсія, призначена відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - не виплачується (а.с. 9).

Повідомлено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим законом, законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується».

В силу ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до абз.1, 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. У період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, Костянтинівське об*єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області дотримується думки, що оскільки позивач працює на посаді, яка давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 пенсія, призначена згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачу ОСОБА_4 виплачуватися не повинна.

В той же час, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213-VII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зазначений в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим дії відповідача в цей період часу відповідали діючому законодавству. При цьому, з 01 червня 2015 посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені частиною 1 статті 47 та статтею 54 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, та з 01 червня 2015 року до 31 грудня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії були відсутні.

Доводи відповідача щодо дії вимог Закону України за № 911-VІІІ від 24 грудня 2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у заперечення цієї частини позовних вимог суд до уваги не приймає, оскільки даний закон набрав чинності з 01 січня 2016 року та на правовідносини, що виникли між сторонами у період часу з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року не поширюється.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим законом, законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується».

З наведеного вище вбачається, що позивач ОСОБА_4 у період часу з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно, тобто, до набрання чинності Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, мала право на отримання пенсії по інвалідності згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.1, ч.2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до задоволення, а порушене право позивача - захисту, бездіяльність відповідача у справі щодо не виплати позивачу ОСОБА_4 пенсії, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у період часу з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно слід визнати протиправною та зобов*язати відповідача виплатити ОСОБА_4 пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вказаний період часу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати бездіяльність Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій областіщодо відмови ОСОБА_3 у виплаті з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», неправомірною.

Зобов'язати Костянтинівське об*єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій областіздійснити виплату ОСОБА_3 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 жовтня 2016 року. Повний текст постанови суду виготовлений 24 жовтня 2016 року.

Суддя