Справа № 826/3727/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2016 року № 826/3727/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління

юстиції у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач) про визнання протиправним дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/6674/15 у ВП №49612831 та винесення вимоги № 445/4; визнання протиправною та скасування постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 24 лютого 2016 року у ВП №496128311 про накладення штрафу на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну у розмірі 340,00 грн. і вимогу № 445/4.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем всупереч вимогам законодавства не було надано Позивачу часу для добровільного виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/6674/15, а отже застосування до Позивача штрафу є протиправним.

Крім того, Позивач зазначає, що на час винесення постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 24 лютого 2016 року у ВП №496128311 про накладення штрафу рішення суду було виконано.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Заперечень на позовну заяву не надали, вимоги суду не виконав.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бучком В.В. за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №826/6674/15, виданого 26.11.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва, про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну Марину Анатоліївну надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49612831 від 14.12.2015, якою, зокрема, встановлено для боржника 7-денний строк для самостійного виконання рішення.

Не погоджуючись з винесеною Постановою про відкриття виконавчого провадження №49612831 від 14.12.2015 р. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 винесено Постанову про накладення штрафу від 24.02.2016 р. (ВП №49612831), якою постановлено за невиконання рішення суду накладено на боржника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіну Марину Анатоліївну - штраф у розмірі 340,00 грн.

Позивач не погоджується з постановою Відповідача, тому звернувся з позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Приписами частини першої статті 6 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону №606-XIV).

Згідно з частиною першою статті 25 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (частина друга статті 25 Закону №606-XIV).

Відповідно до частини п'ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем оскаржив Постанову про відкриття виконавчого провадження №49612831 від 14.12.2015 р. до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Крім того, Позивачем було направлено на адресу Відповідача Заяву про продовження строку на добровільне виконання та відкладення провадження виконавчих дій від 26.01.2016 р. за вих. №22/3-3315.

Приписами частини першої статті 75 Закону №606-XIV передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону (частина друга статті 75 Закону №606-XIV).

У силу частини першої статті 89 Закону №606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (частина друга статті 89 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається зі змісту Постанови про накладення штрафу від 24.02.2016 р. (ВП №49612831), остання винесена у зв'язку з не виконанням боржником - уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіною Мариною Анатоліївною Виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом міста Києва по справі 826/6674/15.

Проте, у матеріалах справи міститься копія листа від 24.02.2016 надіслана до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо прийняття доповнення до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на виконання судових рішень у справі №826/6674/15.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем вжито всіх заходів для виконання Виконавчого листа виданого Окружним адміністративним судом міста Києва по справі 826/6674/15.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вищезазначений розподіл обов'язку доведення встановлює презумпцію правомірності дій позивача та наявність протиправності в діях суб'єкта владних повноважень, яка має бути спростована відповідачем певними засобами доказування.

Натомість в ході судового розгляду справи представниками Відповідача не було надано суду належних доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваних дій.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо накладення штрафу у розмірі 340,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/6674/15 у ВП №49612831 та винесення вимоги № 445/4.

3. Визнання протиправною та скасування постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 24 лютого 2016 року у ВП №496128311 про накладення штрафу на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну у розмірі 340,00 грн. і вимогу № 445/4.

4. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни судові витрати в розмірі 2756,00 грн.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук