Справа № 808/2792/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Татаринов Д.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2016 рокусправа № 808/2792/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Трахт К.О., розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 р. у справі №808/2792/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фанатема -2000" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фанатема-2000 (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2201 від 13 березня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі висновків Акту перевірки №10/2201/31255556 від 23 січня 2015 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №2201 від 13 березня 2015 року. Вказаним рішенням позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 450421,50 грн. ТОВ Фанатема-2000 не згодне з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та вважає його таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. Позивач вказує, що підставою для донарахування йому податку на додану вартість є безпідставне, на думку відповідача, віднесення ТОВ Фанатема-2000 до складу податкового кредиту суми ПДВ за господарською операцією з ТОВ ІНВЕСТКОМ, що призвело до завищення сум ПДВ, віднесених до складу податкового кредиту на 300431 грн. Проте позивач вважає такі твердження відповідача помилковими, оскільки ТОВ Фанатема-2000 надав податковому органу до перевірки усі належним чином оформлені первинні документи на підтвердження здійснення операції з ТОВ ІНВЕСТКОМ та ТОВ МЕТ ЛВ. Щодо заборгованості ТОВ МЕТ ЛВ перед ТОВ Фанатема-2000 позивач зазначив, що не знав про ліквідацію ТОВ МЕТ ЛВ і дізнався лише з акту перевірки. Відповідач не вказав, які норми порушило ТОВ Фанатема-2000, допустивши виникнення дебіторської заборгованості та не звернувшись своєчасно із заявою про кредиторські вимоги до ТОВ МЕТ ЛВ. Отже позивачем не допущено заниження податку на додану вартість, тому підстави для донарахування податку на додану вартість та штрафних санкцій з вказаного податку відсутні.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №2201 від 13 березня 2015 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Фанатема 2000 збільшено грошового зобов'язання у сумі 450 421,00 грн., з яких за основним платежем 300 281,00 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 150 140,50 грн.

Присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фанатема-2000 з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 487, 20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та суперечність нормам матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що перевіркою ТОВ Фанатема-2000 встановлено порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

В ході перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фанатема-2000 мало взаємовідносини з ТОВ ІНВЕСТКОМ та ТОВ МЕТ ЛВ. Кошти за товар ТОВ Фанатема-2000 не були сплачені ТОВ ІНВЕСТКОМ, ТОВ МЕТ ЛВ кошти за товар ТОВ Фанатема-2000 не перерахувало. На теперешній час підприємницька діяльність ТОВ МЕТ ЛВ припинена і в даному випадку оплата за товар не проводилась і в майбутньому здійснена не буде, оскільки ТОВ Фанатема-2000 не зверталась до суду у справі про банкрутство ТОВ МЕТ ЛВ, як кредитор, отже і доходу від операцій бути не може, відповідно такі операції можна вважати не повязаними з веденням господарської діяльності.

Зауважив, що обсяг допустимого вантажу MAN АА 24-09 ВТ з причепом АА 03-07 ХО дорівнює 91,8 м3, а обсяг товарів згідно податкової накладної становить 143,1037 м3, тобто більше ніж може перевезти даний автомобіль, що свідчить про неможливість підтвердження даного перевезення. Також у ТТН відсутні конкретні адреси місць звідки і куди здійснювалось перевезення вантажу.

У звязку з допущеним порушенням 13 березня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення №2201. На підставі викладеного відповідач вважає, що податковий орган мав всі правові підстави для винесення оскаржуваного рішення.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, з 02 грудня 2014 року по 17 січня 2015 року посадовими особами Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Фанатема-2000 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено Акт №10/2201/31255556 від 23 січня 2015 року.

У висновках акту перевірки зазначено про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (зі змінами та доповненнями), ТОВ Фанатема-2000 занижено суму по податку на додану вартість на загальну суму 300 281 грн. за листопад 2013 року.

На підставі висновків акту перевірки №10/2201/31255556 від 23 січня 2015 року відповідачем 13 березня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №2201, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 450 421,50 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 300 281,00 грн., та за штрафними (фінансовим) санкціями (штрафами) у розмірі 150 140,50 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення став висновок контролюючого органу про те, що у ТОВ Фанатема-2000 відсутні обєкти оподаткування, які підпадають під визначення п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, а отже, відсутній факт реальної поставки товарів від ТОВ ІНВЕСТКОМ до позивача та від позивача до ТОВ МЕТ ЛВ, з огляду на що зроблено висновок про безпідставне віднесення до складу податкового кредиту суму ПДВ у листопаді 2013 року на суму 300 431,00 грн. Кошти за товар ТОВ Фанатема-2000 не були сплачені ТОВ ІНВЕСТКОМ, ТОВ МЕТ ЛВ кошти за товар ТОВ Фанатема-2000 не перерахувало. На теперешній час підприємницька діяльність ТОВ МЕТ ЛВ припинена і в даному випадку оплата за товар не проводилась і в майбутньому здійснена не буде, оскільки ТОВ Фанатема-2000 не зверталась до суду у справі про банкрутство ТОВ МЕТ ЛВ, як кредитор, отже і доходу від операцій бути не може, відповідно такі операції можна вважати не повязаними з веденням господарської діяльності. Також під час перевірки було встановлено неможливість підтвердження перевезення вантажу.

Наведена правова позиція відповідача спростовується з огляду на фактичні обставини справи, виходячи з наступного.

Колегію суддів з наданих до суду апеляційної інстанції документів встановлено, що 13.05.2013 року між ТОВ Інвестком (постачальник) та ТОВ Фанатема-2000 (покупець) укладено Договір поставки №130513-002, згідно з п.1.1 якого постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Додатком №1 до Договору поставки №130513-002 від 13.05.2013 року є Специфікація.

На виконання Договору поставки №130513-002 від 13.05.2013 року та Додатку №1 до нього ТОВ Інвестком видано на адресу ТОВ Фанатема-2000 накладну №291137 від 29.11.2013 року та податкову накладну №596 від 29.11.2013 року на загальну суму з ПДВ 1801686 грн. 43 коп., у тому числі ПДВ 300 281 грн. 07 коп.

За поставлений товар ТОВ Фанатема-2000 розрахувалось платіжними дорученнями: №1577 від 26.12.2013 на суму 450000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 75000 грн. 00 коп.; №1590 від 30.12.2013 на суму 450000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 75000 грн. 00 коп.; №1664 від 29.01.2014 на суму 180000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 30000 грн. 00 коп.; №1672 від 31.01.2014 на суму 225000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 37500 грн. 00 коп.; №1682 від 03.02.2014 на суму 538000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 89666 грн. 67 коп.

18.11.2013 року між ТОВ Фанатема-2000 (постачальник) та ТОВ МЕТ ЛВ (покупець) укладено Договір поставки №181113-255, згідно з п.1.1 якого постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Додатком №1 до Договору поставки №181113-255 від 18.11.2013 року є Специфікація.

На виконання Договору поставки №181113-255 від 18.11.2013 року та Додатку №1 до нього ТОВ Фанатема-2000 видано на адресу ТОВ МЕТ ЛВ накладну №291150 від 29.11.2013 року та податкову накладну №820 від 29.11.2013 року на загальну суму з ПДВ 1802587 грн. 31 коп., у тому числі ПДВ 300 431 грн. 22 коп.

На підтвердження транспортування товару складено товарно-транспортну накладну №291108 від 29.11.2013 року, в якій зазначено: замовник (платник) та вантажовідправник ТОВ Фанатема-2000, вантажоодержувач ТОВ МЕТ ЛВ, автопідприємство ФОП ОСОБА_2, водій ОСОБА_3, вид перевезень міжміське, автомобіль MAN AA 24-09 ВТ, причеп АА 03-07 ХО, пункт навантаження м.Запоріжжя, пункт розвантаження м.Донецьк, назва продукції побутова техніка, сума 1802587 грн. 31 коп., з вантажем слідують документи Накладна №291150 від 29.11.2013 року.

31.07.2014 року між ТОВ Фанатема-2000 (первісний кредитор) та ТОВ «Люкс Маркет» (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №3107/04/ВПВ, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув права вимоги, належне ТОВ Фанатема-2000 на підставі Договору поставки №181113-255 від 31.07.2014 року. Згідно п.2.1 Договору №3107/04/ВПВ право вимоги, що відступається за цим договором оцінене сторонами у сумі 1 802 587 грн. 31 коп. Відповідно до п.3.2 зазначеного договору з моменту набрання чинності цим Договором незалежно від виконання боржником його обовязків перед новим кредитором у первісного кредитора виникає право вимоги до нового кредитора щодо сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п.2.1 цього договору, а новий кредитор зобовязаний виконати свої зобовязання на користь первинного кредитора протягом 240 календарних днів із дня набрання чинності цим договором.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків Акту перевірки №10/2201/31255556 від 23 січня 2015 року контролюючим органом також було прийнято податкове повідомлення-рішення №2201 від 13.03.2015 року, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток. Однією з підстав для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про те, що правовідносини між позивачем та ТОВ ІНВЕСТКОМ, ТОВ МЕТ ЛВ не є господарськими операціями та відсутній факт реальної поставки товарів від ТОВ ІНВЕСТКОМ до позивача та від позивача до ТОВ МЕТ ЛВ.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року по справі №808/2795/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фанатема-2000 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №2201 від 13 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року по справі №808/2795/15 залишено без змін.

Отже, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року по справі №808/2795/15 набрала законної сили 15.10.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року встановлено реальність господарських операцій позивача з ТОВ ІНВЕСТКОМ, ТОВ МЕТ ЛВ у перевіряємі періоди на підставі договорів №130513-002 від 13.05.2013 року та №181113-255 від 18.11.2013 року відповідно.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пункті 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

У пункті 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 201.8. статті 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

У пункті 188.1 статті 188 Податкового кодексу України зазначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

За правилами пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов'язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; […].

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Колегією суддів встановлено, що зауваження щодо формальних реквізитів первинних документів по господарським операціям між ТОВ Фанатема-2000 та ТОВ Інвестком, а також між ТОВ Фанатема-2000 та ТОВ МЕТ ЛВ у відповідача відсутні.

На момент укладення та виконання договорів, контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та зареєстровані як платники ПДВ, що не заперечувалось відповідачем та не спростовується матеріалами перевірки.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм та наданих до суду документів вбачається, що позивачем дотримано всіх обовязкових вимог закону, безпосередньо повязаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобовязання.

Всі данні щодо проведених з наведеними контрагентами позивача операцій належним чином відображені на рахунках бухгалтерського обліку позивача, про що зазначено в акті перевірки позивача та не заперечувалось контролюючим органом.

Відповідачем не надано до суду доказів притягнення до юридичної відповідальності службових осіб ТОВ Інвестком, ТОВ Фанатема-2000 та ТОВ МЕТ ЛВ щодо наведених господарських операцій.

Також, відповідачем не надано доказів визнання судом недійсними правочинів, укладених позивачем з ТОВ Інвестком та ТОВ МЕТ ЛВ.

Не заперечуючи проти перебування у наявності вказаного товару у позивача, відповідач не доводить протилежного звідки він фактично взявся у позивача та куди фактично подівся.

Крім того, відповідачем нормативно та документально не доведено, що обсяг допустимого вантажу MAN АА 24-09 ВТ з причепом АА 03-07 ХО дорівнює 91,8 м3, а обсяг товарів згідно податкової накладної становить 143,1037 м3, тобто більше ніж може перевезти даний автомобіль. Таким чином, не можна вважати спростованим відповідачем факт даного перевезення.

Посилання відповідача на відсутність здійснення позивачем оплати за товари отримані від ТОВ Інвестком, спростовується з огляду на наявні в матеріалах справи документи та обставини, встановлені у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року по справі №808/2795/15.

В свою чергу, ліквідування ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.2014 року у справі №905/3395/14-908/5590/14 банкрута ТОВ МЕТ ЛВ, не сплата позивачу коштів ТОВ МЕТ ЛВ за отриманний товар, не може свідчити про нереальність господарських операцій між ТОВ Фанатема-2000 та ТОВ Інвестком, а також між ТОВ Фанатема-2000 та ТОВ МЕТ ЛВ.

Згідно частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №2201 від 13 березня 2015 року, докази позивача не спростовані, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 р. у справі №808/2792/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фанатема -2000" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 жовтня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 20 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

ОСОБА_4