Справа № 820/4720/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 жовтня 2016 р. Справа № 820/4720/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Биковченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування рішення, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому з врахуванням уточнень просить суд:

- скасувати рішення Атестаційної комісії № 14 Головного управлення Національної поліції в Харківській області від 16.08.2016 р., яке полягає у тому, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- скасувати наказ Головного Управління Національної поліції а Харківській області від 30.08.2016 р. № 298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_7 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону;

- з 30.08.2016 р. поновити позивача на службі в поліції на посаді інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_4 з 02.03.2011 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. На підставі наказу Головного управління Національної поліції України від 07.11.2015 року №47 о/с позивача призначено на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області. Відповідно до наказу від 11.02.2016 року №53 о/с позивача у зв'язку з реорганізацією було призначено на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області. Також позивачем зазначено, що він пройшов атестаційне тестування у Атестаційній комісії №14 Головного управління Національної поліції в Харківській області, за результатами якого за висновком вказаної комісії від 16.08.2016 року ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. На думку позивача, такі дії відповідачів є протиправними та такими, що порушують права позивача, оскільки висновки щодо службової невідповідності займаній посаді слугували підставою для винесення наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 р. №298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону. Вказаними діями відповідачів порушено порядок проведення атестування та звільнення. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував з підстав необґрунтованості позовних вимог та зазначив, що позивача було призначено до тимчасового штатного розпису в порядку переатестування на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області, що в подальшому, за умови позитивних висновків за результатами проходження атестування передбачає безстрокове призначення до постійного штату. Оскільки позивач не пройшов атестування, за результатами якого було визначено, що ОСОБА_4 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, то відповідачем було правомірно винесено наказ від 30.08.2016 р. №298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону. Крім того, представником відповідача було наголошено на дискреційності повноважень начальника ГУНП в Харківській області щодо прийняття рішення стосовно проведення атестування згідно з ч.4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п.4 розділу І Інструкції.

Представником відповідача Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Харківській області під час судового слухання справи було надано усні пояснення та вказано, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а рішення (висновок) Атестаційної комісії № 14 Головного управлення Національної поліції в Харківській області від 16.08.2016 р. щодо відповідності ОСОБА_4 прийнятий відповідачем з врахуванням всіх істотних обставин та умов.

Представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував та наголошував на його необґрунтованості.

Представник Атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 з 02.03.2011 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Позивачем 07.11.2015 року подано письмову заяву на ім'я т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області з проханням прийняття на службу до поліції та призначення на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с.28).

Наказом від 07.11.2015 року №47 о/с, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", позивача призначено як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області. На підставу видання вказаного наказу зазначено заяву ОСОБА_4 від 07.11.2015 року.

Відповідно до наказу від 11.02.2016 року №53 о/с позивача у зв'язку з реорганізацією було призначено на посаду інспектора. На підставу видання вказаного наказу зазначено рапорт ОСОБА_4 від 29.01.2016 року.

Судом за наявними в матеріалах справи доказами та з пояснень сторін встановлено, що позивач ОСОБА_4 29.07.2016 року пройшов атестаційне тестування та 16.08.2016 року - співбесіду у Атестаційній комісії №14 ГУНП в Харківській області.

Суд зазначає, що матеріали справи містять атестаційний лист щодо старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (М-234915), що займав посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 37-38).

З огляду та дослідження вказаного атестаційного листа судом встановлено, що ОСОБА_4 за висновком прямого керівника начальника Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харків) ГУНП в Харківській області займаній посаді відповідає, проте за висновком атестаційної комісії від 16.08.2016 року - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивача було ознайомлено з вказаним висновком, про що свідчить відповідний підпис (а.с. 38).

Під час судового розгляду справи представником позивача було надано пояснення та зазначено, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішень не було всебічно та повно досліджено, а як наслідок, враховано всіх критеріїв відповідності позивача як поліцейського.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" яка узгоджується з положеннями пункту 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція) атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", не передбачено.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області надано до суду на підтвердження правомірності своєї правової позиції докази щодо призначення та проведення атестаційних заходів поліцейських.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.02.2016 року № 102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію України" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердж. наказом МВС від 17.11.15 р. № 1465, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 р., наказано, зокрема, провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області та підпорядкованих підрозділів атестаційною комісією ГУНП в Харківській області з 15 лютого 2016 року; створити атестаційні комісії ГУНП в Харківській області №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10; погодити з керівництвом Національної поліції України персональний склад атестаційних комісій ГУНП та подати їх на затвердження; керівникам структурних (галузевих) підрозділів, відділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області: скласти списки поліцейських ГУНП та підпорядкованих підрозділів, які підлягають атестуванню; скласти атестаційні листи стосовно поліцейських; підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; довести до відома поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності.

Судом встановлено, що формування персонального складу атестаційних комісій ГУНП в Харківській області здійснювалось на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 21.06.2016 № 598, яким було затверджено список персонального складу атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Після проведення набору членів комісії наказом начальника ГУНП в Харківській області від 19.07.2016 року №722 було затверджено персональний склад атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських ГУНП в Харківській області.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що ОСОБА_4 призначений на посаду інспектора Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харкова) Головного управління Національної поліції в Харківській області наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 року №47 о/с, на підставі особистої заяви від 07.11.2015 року, при чому призначення позивача було здійснено відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування.

Отже, прийняття позивача до лав Національної поліції України було здійснено шляхом видання наказу про призначення його за його згодою в порядку переатестування, жодних умов про подальше проведення конкурсу або атестування вказаний наказ не містить.

При цьому в подальшому наказом від 11.02.2016 року №53 о/с позивача у зв'язку з реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 25.01.2016 року №61, Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.01.2016 року №54 та відповідно до статей 65, 68 Закону України "Про Національну поліцію" по Червонозаводському відділенню поліції Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків) було призначено інспектором. Вказаний наказ також жодних умов про подальше проведення конкурсу або атестування не містить.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України. До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських;

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України. До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Отже, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З огляду та під час дослідження змісту атестаційного листа судом встановлено, що ОСОБА_4 надано характеристику начальником сектору Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції (м. Харків) ГУ НП в Харківській області та вказано на зарекомендування ним себе з позитивної сторони, зокрема: "старанний, ініціативний і дисциплінований працівник; приймає активну участь у заходах по охороні громадського порядку на території району та міста; досконало знає нормативні та законодавчі документи, що регламентують діяльність поліції; в роботі вміло використовує досвід служби в поліції має добру теоретичну підготовку та практичний досвід роботи; працює продуктивно, досягаючи позитивних результатів,ю не рахуючись з особистим часом".

За висновком безпосереднього керівника ОСОБА_4 займаній посаді відповідає.

Судом встановлено, що за результатами тестування позивачем набрано 30 балів з тестування загальних навичок, 23 бали - тестування професійних навичок, після чого 16.08.2016 року з позивачем проведена співбесіда (а.с.37-38).

Як встановлено з протоколу ОП № 15.00025097.0045352 від 16.08.2016 року (а.с. 39), при проведенні атестування позивача комісією досліджені всі зібрані щодо нього документи: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" та інформація з відкритих джерел.

В протоколі вказано, що членами комісії під час співбесіди ставились питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній Поліції та інше.

За результатами голосування (за - 6, проти -0), комісія прийняла рішення, що - позивач - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. У якості підстав для прийняття комісією такого рішення послугували наступні висновки - "низький рівень мотивації, професійних навичок, низький рівень знань нормативно-правової бази, неналежні показники службової діяльності".

Проте, з досліджених під час судового розгляду справи документів щодо позивача судом не встановлено, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності.

Отже, слід дійти висновку, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді було враховано всіх обов'язкових критеріїв передбачених пунктом 16 розділу IV Інструкції та доказів на підтвердження прояву ОСОБА_4 під час проведення атестування себе як некваліфікованого працівника, а обставини набрання позивачем низьких балів за результатами проходження тесту на загальні здібності та професійні навички, не можуть слугувати самостійною підставою для визнання його таким, що не відповідає займаній посаді.

Суд зазначає, що пункт 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Проте, визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає.

Під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

З врахуванням вище наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду достатніх доказів та не доведено під час судового розгляду справи правомірності оскаржуваного позивачем рішення (висновку) атестаційної комісії №14 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності позивача "займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", а отже воно прийняте без врахування істотних обставин, не підтверджується належними доказами та як наслідок підлягає скасуванню.

Щодо посилання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у наданих до суду письмових запереченнях на дискреційність повноважень відповідача як підстави відмови у задоволенні позовних вимог, суд зазначає наступне.

Зі змісту рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R/80/2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд зауважує, що з приписів норм діючого права виходить неприпустимість підміни судом суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Проте суд зазначає, що приймаючи рішення про скасування висновку суд діє у межах наданої йому компетенції, оскільки це не визнається обов'язком суб'єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 р. № 298 о/с "По особовому складу" за підписом т.в.о. начальника генерала поліції третього рангу А.А. Дмитрієва, згідно з Законом України "Про національну поліцію", старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (М-234915) інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) з 31.08.2016 року звільнено зі служби в поліції за п.5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

На підставу вказаного рішення вказано висновок атестаційної комісії №14 ГУНП в Харківській області від 16.08.2016 р. (а.с. 65).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарний статут Національної поліції України ще не був затвердженим, проте враховуючи приписи ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), суд вважає за можливе застосувати аналогію закону в частині застосування до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" можливо лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Під час вирішення справи відповідачами не подано жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості та правомірності прийнятих рішень. Водночас, матеріали справи свідчать про прийняття останніх без врахування всіх обставин справи, без дотримання критерію об'єктивності та обґрунтованості, тобто без дотримання вимог встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Оскільки наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 р. № 298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону прийнято на підставі зазначеного вище висновку атестаційної комісії, отже протиправність такого висновку прямо вказує на необґрунтованість прийнятого на його підставі наказу та є підставою для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 р. № 298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" прямо вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків).

Листом Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Враховуючи, що Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.

Також, оскільки судовим розглядом справи доведено протиправність звільнення позивача, що спричинило вимушений прогул, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 на посаді інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м. Харків) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 (61032, АДРЕСА_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Атестаційної комісії № 14 Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування рішення, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати рішення Атестаційної комісії № 14 Головного управлення Національної поліції в Харківській області від 16.08.2016 р. щодо ОСОБА_4 стосовно визнання його таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 р. № 298 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону.

Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 з 30.08.2016 р. на службі в поліції на посаді інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 (61032, АДРЕСА_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 на посаді інспектора Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 (61032, АДРЕСА_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 19 жовтня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.