Справа № 822/5752/15
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5752/15

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю: секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представників позивача: ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача ОСОБА_7 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду суду першої інстанції, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідності висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції-без змін, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується слідуюче:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04.11.2009 року у справі №2-5899/09 з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 стягнуто солідарно на користь ПАТ ВТБ Банк прострочену заборгованість 1545149,09 доларів США. На підставі вказаного судового рішення 25.11.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчі листи на підставі яких відповідачем відкрито декілька виконавчих проваджень, в тому числі винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №24664598 від 15.02.2011 року.

30.07.2015 року державним виконавцем, відповідно до п.1 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.07.2015 року № 24664598, в окреме виконавче провадження.

14.09.2015 року позивачем отримано постанову державного виконавця від 03.08.2015 року про відкриття виконавчого провадження №48414010 за постановою про стягнення виконавчого збору №24664598 від 30.07.2015 року.

В подальшому, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2016 року у справі № 686/21697/15-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 червня 2016 року, визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № №24664598.

Ввжаючи постанову головного державного виконавця від 03.08.2015 року про відкриття виконавчого провадження №48414010 за постановою про стягнення виконавчого збору №24664598 від 30.07.2015 року незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова, винесена державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції погоджуються з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606- XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст.28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із ч. 6 вказаної статті у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.7 ст. 46 Закону № 606-XIV, у разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку про те, що у випадку повернення виконавчого документу згідно із п. 1 ч.1 ст. 47 Закону № 606-XIV, державний виконавець поивнен виділити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Отже, зважаючи на те, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 48414010 від 03.08.2015 року, була чинною постанова №24664598 від 30.07.2015 року, державний виконавець на цій стадії правомірно прийняв оскаржуване рішення.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2016 року відповідачем, відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону № 606-XIV, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №24664598 від 30.07.2015 року, а відтак прийнята на підставі неї постанова від 03.08.2015 року у виконавчому провадженні №48414010 вичерпала свою дію.

За таких обставин, колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 жовтня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_12 ОСОБА_13