Справа № 810/2373/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2373/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року 810/2373/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Компанія «Ельба»

до Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним скасування податкового повідомлення - рішення,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у Акті камеральної перевірки №130/10-07-15-01/31826636 від 30.03.2016 Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 та п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПАТ «Компанія «Ельба», відсутнєе декларування податкових зобов’язань у розмірі 1 354 639 грн., по ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» на суму ПДВ 430 844,99 грн., ТОВ «КРАТОС-АГРО» на суму ПДВ 116 846,04 грн., ТОВ «Агросейв» на суму 806 947,97 грн., згідно з сумами ПДВ по податкових накладних, які зареєстровані ПАТ «Компанія «Ельба» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач наголошує, порушення встановлені актом камеральної перевірки від 30.03.2016 могли бути встановлені виключно на підставі документальної перевірки призначеної на підставі п. 78.1.4 ст. 78 ПК України, а не на підставі камеральної перевірки. Також вважає безпідставні висновки податкового органу щодо не включення позивачем до податкових зобов’язань суми податку на додану вартість 806 947,97 грн., оскільки на момент проведення перевірки зазначена сума виключена позивачем зі складу податкових зобов’язань, а ТОВ «Агросейв» зі складу податкового кредиту.

Наголошує, що камеральна перевірка проведена з численими порушеннями норм Податкового кодексу України та не у спосіб встановлений законодавством, а викладені в Акті перевірки висновок є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення – безпідставне та неправомірне.

Відповідач позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що фахівці інспекції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/2373/16 та призначено справу до судового розгляду.

Від представника позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував, про що свідчить підпис представника Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на клопотанні.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

30.03.2016 посадовою особою Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п.п.200.10 ст.200 розділу V Податкового Кодексу України у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового Кодексу України проведена камеральна перевірка податкової звітності ПАТ Компанії «Ельба» з податку на додану вартість, за результатами якої був складений Акт №130/10-07-15-01/31826636 від 30.03.2016 (далі- Акт перевірки) (а.с. 140-146).

Висновком камеральної перевірки встановлено порушення заниження суми податку на додану вартість, яка підлягала нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від’ ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету на суму 1 471 932 гривень та про заниження податкових зобов’язань за березень 2015 року, а саме суб’єктом господарювання занижено податкові зобов’язання по взаємовідносинах з:

- ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» (податковий номер 3376929) на суму ПДВ - 430 844,99 грн.;

- ТОВ «КРАТОС-АГРО» (податковий номер 34049803) на суму ПДВ - 116 846,04 грн.;

- ТОВ «Агросейв» (податковий номер 37606187) на суму ПДВ – 806 947,97 грн., які підтверджені податковими накладними зареєстрованими в Єдиному Реєстрі податкових накладних ПАТ Компанії «Ельба». Також підприємством неправомірно зменшено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 117 293 грн., від’ємним значенням, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі залишку від’ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному рестрі податкових накладних.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Таким чином, здійснення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ДПІ як податкового органу.

Зі змісту пп. 75.1.1 п.п 75.1 ст.75 ПК України вбачається, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).

Акт про результати камеральної перевірки може стати підставою для донарахування податкових зобов'язань, про що платнику повідомляють податковим повідомленням - рішенням. Повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його замісником) протягом 10 робочих днів, наступних за днем вручення платнику податків акта перевірки (п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України).

Пунктом 3.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року за №165 (далі - Методичні рекомендації № 165 від 14.06.2013), визначено особливості проведення камеральних (електронних) перевірок податкової звітності з податку на додану вартість.

Так, згідно з п. 3.1.1. Методичних рекомендацій встановлено, що податкова звітність, подана платником ПДВ, проходить арифметичний та логічний контроль - автоматизовану перевірку, складовими якої є:

3.1.1.1. перевірка правильності визначення податкового періоду (відповідно до статті 202 Кодексу), своєчасності надання звітності (дотримання строків, встановлених пунктом 49.18 статті 49 та статтею 203, з урахуванням пункту 49.20 статті 49 Кодексу), правильності вибору форми декларації;

3.1.1.2. перевірка логічного зв'язку між окремими звітними і розрахунковими показниками, перевірка узгодженості показників, що переносяться з додатків до декларацій, порівняння звітних показників з показниками попередніх звітних періодів.

У складі декларації з ПДВ подаються додатки. У рядках декларації зазначено код додатка, який подається у разі заповнення даних відповідних рядків. Так,

додаток Д1- подається у разі заповнення рядка/рядків 8.1, 8.1.1 та 16.1 - 16.1.3;

додаток Д2 - рядка 22;

додаток Д3 - рядка 23;

додаток Д4 - рядка 23.1;

додаток Д5 - рядка/рядків 1, 10, 14.1, 15;

додаток Д6 - рядка/рядків 3, 4, 5, службове поле 10;

додаток Д7 - рядка/рядків 15, 16.4 (перевіряється заповнення рядків).

За наявності вказаних додатків обов'язковим є безпосереднє співставлення наявних у них показників з відповідними показниками податкової декларації;

3.1.1.3. перевірка відповідності значень окремих рядків декларації звітного (податкового) періоду значенням окремих рядків декларації попереднього звітного (податкового) періоду, а саме:

рядка 21.1 - значенню рядка 20.2,

рядка 21.2 - значенню рядка 24 (з урахуванням графи 6 уточнюючих розрахунків попереднього звітного (податкового) періоду).

Значення рядка 21.3 звіряється з сумою, зазначеною в акті перевірки, складеному у звітному (податковому) періоді.

Тобто, предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути тільки дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема, правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

Під арифметичною помилкою слід розуміти помилки або описки, допущені платником податку при заповненні декларації або додатків до них, зокрема при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні об'єкта оподаткування з метою визначення податкових зобов'язань з податку, збору, обов'язкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описки, допущені при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлена кома при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесений підсумок з додатка та ін.).

Під методологічною помилкою, у свою чергу, слід розуміти помилку, допущену платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобов'язання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу).

При цьому, будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводяться, оскільки це є предметом документальної перевірки.

У разі ж, якщо дослідженню підлягають документи по проведеним операціям, то така перевірка не може відноситися до категорії камеральної перевірки. За наявності підстав та для цілей з’ясування обставин формування відповідних показників податкової звітності на підставі іншої податкової інформації, ніж дані податкових декларацій, у встановлених ПК України випадках, зокрема визначених у п. 78.1 ст. 78 ПК України, проводиться документальна перевірка з відповідним інформуванням платника податків про її проведення, що, у свою чергу, надає право останньому надавати пояснення та їх документальне підтвердження.

Так, в силу вимог пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку про те, що в порушення п.185.1 ст. 185, 187.1 ст.187, 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України Публічним акціонерним товариством «Компанія «Ельба» відсутнє декларування податкових зобов’язань у розмірі 1 354 639грн., по ТДВ «ТХОРІВСЬКЕ» (код ЄДРПОУ 3376929) на суму ПДВ 430 844,99грн., ТОВ «КРАТОС – АГРО» (код ЄДРПОУ 34049803), на суму ПДВ 116 846,04грн., ТОВ «Агросейв» (код ЄДРПОУ 37606187) на суму ПДВ 806 947,97грн., згідно з сумами ПДВ по податкових накладних, які зареєстровані ПАТ «Компанія «Ельба». Поряд з цим контролюючим органом не надіслано позивачу запит відсутність відповіді на який, в силу пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 КАС України, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

Також слід зазначити, що в силу положень ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються. Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом. Це правило не поширюється на випадки, встановлені статтею 177 цього Кодексу. У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Окрім того, відповідно п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.п. 2.1. Методичних рекомендацій № 165 від 14.06.2013 рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Згідо правової позиції Верховного Суду України, яка в силу вимог ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, викладеної у постанові від 27.01.2015 по справі №21-425а14, невиконання вимог Податкового кодексу України при проведенні перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

В силу вимог до п.81.3 ст.81 Податкового кодексу України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також слід зазначити, що заперечення на адміністративний позов є аналогічними за за змістом до повідомлення про підозру від 29.07.2016, водночас камеральна перевірка, під час якої, на думку контролюючого органу, були встановлені порушення вимог податкового законодавства, проведена 30.03.2016. Окрім того, за змістом ч. 4 ст. 72 КАС України обовязковими для адміністративного суду є вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою у випадку, якщо адміністративний суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, здійснивши 30.03.2016 камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ПАТ «Компанія «Ельба», оформлену актом №130/10-07-15-01/31826636 від 30.03.2016, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому такі дії податкового органу є протиправними.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Компанія «Ельба»– задовольнити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова