Справа № 2а/0270/3224/11
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 2а/0270/3224/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Комара Павла Анатолійовича,

при секретарі судового засідання: Середюку Миколі Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : не з'явився;

відповідача : ОСОБА_1- представника за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до: відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції, Вінницької області

про: визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся громадянин ОСОБА_2 з позовом до відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.06.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції ОСОБА_1 була винесена постанова серії ВП №27002781 про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі в сумі 898,34 грн.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

08 липня 2011 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без його участі. В даному клопотанні ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання, яке призначалося на 11 липня 2011 року позивач відповідно до надісланого ним клопотання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою "доставлено (вручено) особисто".

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав суду письмове заперечення, в якому вказав, що всі дії, проведенні ним як державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чернівецького рай онного управління юстиції при винесені постанови про відкриття провадження від 09.06.2011 року, відповідають нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 888818, ідентифікаційний номер платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів, виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах. Дата подання звітності до Пенсійного фонду України - до 1 квітня року, наступного за базовим звітним роком .

Згідно пункту 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Відповідно до зазначеної інструкції, вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу та є виконавчим документом.

Всупереч вимог статті 20 Закону, позивач після отримання ним вимоги, не сплатив недоїмку зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 898,34 грн., в звязку з чим, УПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області 09.06.2011 року було змушене надіслати заяву до відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, а саме: вимоги про сплату боргу №2 виданої 21.01.2011 року начальником УПФУ у Чернівецькому районі про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_2 вище вказаної заборгованості.

Оскільки строк пред'явлення вище зазначеного виконавчого документа до виконання не закінчився, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, державним виконавцем Іваховим М.М. 09.06.2011 року було винесено постанову серії ВП № 27002781 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа (вимоги про сплату боргу від 21.01.2011 року).

Крім того, судом встановлено, що копію зазначеної постанови про відкриття провадження разом із викликом державного виконавця на 16.06.2011 року було направлено на адресу ОСОБА_2, а саме: вул. Перемоги, 8, с. Біляни, Чернівецього району Вінницької області.

Однак, позивач своєчасно за викликом державного виконавця до відділу не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та, прибувши через декілька днів пояснив, що виклик надійшов йому із запізненням, пред'явивши як доказ своїм твердженням конверт із штемпелем "Вінниця ЦОПП" від 18.06.2011 року.

Так, боржнику було роз'яснено, що у відповідності до ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", він має право звернутись із заявою про відкладення провадження виконавчих дій та порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби, однак ОСОБА_2 більше до відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції на виклики не з'являвся.

Відповідно до ч. 5 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закону) вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 даного Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчому документі), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частина 6 Закону зазначає, боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця тощо.

Відповідно до ч. 1 cт. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, перелік виконавчих документів, що підлягають до виконання державною виконавчою службою визначений ч. 2 цієї ж норми, а саме: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії, при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Слід зазначити, що ст. 19 Закону чітко визначені підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зазначені в ст. 17 цього Закону.

Згідно ж з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його повноважного представника про примусове виконання рішення (виконавчого документу).

Відповідно до Указу Президента України від 06 квітня 2011 року про положення про Пенсійний фонд України - Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади (суб'єктом владних повноважень), одним із основних завдань якого є здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, визначених законодавством. Методами виконання вище зазначених завдань, покладених державою на органи Пенсійного фонду України та їх територіальних управлінь є: подання виконавчих документів разом із заявами про стягнення заборгованості до органів державної виконавчої служби, звернення до органів прокуратури щодо представництва їхніх інтересів в судах, безпосереднє звернення з позовом до суду, як органу державної влади щодо стягнення з платників страхових внесків несплачених сум страхових внесків.

Доказів, які б свідчили про достовірність тверджень позивача, викладених у позовній заяві, судом не встановлено.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

З огляду на вище зазначені норми Закону, досліджені матеріали справи, суд не вбачає в діях державного виконавця порушень при прийнятті ним рішення про відкриття провадження відповідно до вимоги про сплату боргу №2 від 21.01.2011 року, що фактично являється виконавчим документом, а тому вимоги позивача щодо визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2011 року серії ВП № 27002781 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович

11.07.2011