Справа № 805/3194/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р. Справа № 805/3194/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маравтосервіс" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги від 22.10.2014 року № 2614-25 та скасування податкових повідомлень - рішень від 28.05.2015 року № , , суд -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Маравтосервіс" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги від 22.10.2014 року № 2614-25 та скасування податкових повідомлень - рішень від 28.05.2015 року № , .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення № 3, № та податкова вимога № 2614-25 від 22.10.2014 року містять зобов'язання щодо сплати орендної плати з юридичних осіб у сумі 10916,05грн., проте, податковим органом не були враховані приписи ст.6 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VІІ), згідно якої під час проведення антитерористичної операції звільняються суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Зазначив, що у підприємства знаходиться у користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.10.2007 року укладеному з Маріупольською міською радою Донецької області, земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, пр. Леніна, 120 у Жовтневому районі м. Маріуполя тобто земельна ділянка знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції.

Просив задовольнити позовні вимоги та скасувати податкові повідомлення - рішення № 3, № та податкову вимогу № 2614-25 від 22.10.2014 року на загальну суму 10916,05 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через відділ діловодства та архівної роботи надав пояснення аналогічні викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРАВТОСЕРВІС" зареєстроване в якості юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (, місцезнаходження юридичної особи: 87537, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 120), зареєстровано державним реєстратором 15.12.1995 року за № 1099Р, знаходиться на податковому обліку у відповідача, що не є спірним в даній справі.

15.04.2015 року Жовтневою ОДПІ на підставі п.п. 20.1.4 с. 20 Податкового кодексу України та на підставі наказу № 806 від 15.04.2015 року, проведено документальну невиїзну перевірку фінансово господарської діяльності з питання дотримання ТОВ «Маравтосервіс» вимог податкового законодавства за період з 30.08.2014 року по 27.11.2014 року.

За наслідками перевірки був складений акт № 709/99/05-81-15-04-11-1/20345304 та перевіркою встановлені порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 15.04.2015 року № 709/99/05-81-15-04-11-1/20345304 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 28.05.2015 року № на суму штрафних санкцій 2112,24 грн., та № на суму штрафних санкцій 1975,33 грн., також контролюючим органом було прийнято податкову вимогу за формою «Ю» № 2614-25 на суму 6828,48 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, факт наявності податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб складає 10916,05 грн.

Між позивачем та Маріупольською міською радою Донецької області було укладено договір оренди земельної ділянки від 04.10.2007 року, за умовами якого позивачу у строкове платне користування була надана земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, пр. Леніна, 120, у Жовтневому районі м. Маріуполя, загальною площею 2,6000 га. строком на 10 років.

Відповідно до скарги від 12.08.2016 року ТОВ «Маравтосервіс» адресованою Інспекції, позивач, посилаючись на ст. 6 Закону № 1669-VІІ, просив скасувати податкове повідомлення рішення № , № від 28.05.2015 року та податкову вимогу № 2614-25 від 22.10.2014 року.

19.08.2016 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області залишено скаргу ТОВ «Маравтосервіс» від 12.08.2016 року без розгляду, у зв'язку з прощенням строку давності визначених ст. 102 Податкового кодексу України.

Зазначені правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) та Законом № 1669-VІІ.

Спірним питанням в даній справі є звільнення суб'єкта господарювання від сплати за користування земельною ділянкою, що розташована на території проведення антитерористичної операції за відсутності сертифікату Торгово-промислової палати України, який встановить знаходження позивача в зоні АТО, тобто підтвердить наявність форс-мажорної обставин, та, як наслідок, правомірність складення відповідачем вимоги про сплату позивачем податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за вказаний період.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 59.1 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Згідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Разом з цим, відповідно до матеріалів справи позивач знаходиться в зоні проведення АТО.

Статтею 6 Закону № 1669-VII встановлено, що під час проведення АТО суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Період проведення АТО - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України (абзац перший статті 1 Закону № 1669).

З аналізу зазначених норм Закону № 1669-VII та ПК України вбачається, що зазначеним Законом встановлено пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території, а саме щодо податку, який сплачується суб'єктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО. Зазначені норми Закону № 1669-VII є спеціальними нормами законодавства стосовно ПК України, про що зазначено в пункті 3 статті 11 Закону № 1669-VII: Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Перелік земельних ділянок державної та комунальної власності, на які розповсюджуються пільги, встановлені статтею 6 Закону № 1669-VII, визначається виходячи з переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, згідно переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VII.

Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VII).

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30.10.2014, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Зазначене розпорядження опубліковано 08 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України "Урядовий портал".

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час.

Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014 року, до зазначених населених пунктів належить м. Маріуполь.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Маравтосервіс» (, місцезнаходження юридичної особи: 87537, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 120) входить до зазначеного переліку.

З огляду на викладене, оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполь Донецької області - у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені ст. 6 Закону № 1669-VII, поширюються на позивача як платника земельного податку, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до статті 11 Закону № 1669-VII, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Судова вважає за необхідне зазначити, що стаття 6 Закону № 1669-VII є спеціальною нормою по відношенню до статті 10 Закону України № 1669, оскільки Сертифікат ТПП є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань на час АТО, отже Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені.

Таким чином, стаття 6 Закону № 1669 має пряму дію та не вимагає додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин. На підставі вищевикладеного, Торгово-промислова палата України не вбачає підстав для засвідчення форс-мажорних обставин відносно таких звернень.

Аналогічні висновки містяться і в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року в справі № К/800/36537/15.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність вимоги від 22.10.2014 року № 2614-25 та податкових повідомлень - рішень № від 28.05.2015 року та № від 28.05.2015 року.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір відповідно до квитанції № 45 від 05.09.2016 року на суму 1450,00 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маравтосервіс" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги від 22.10.2014 року № 2614-25 та скасування податкових повідомлень - рішень від 28.05.2015 року № , - задовольнити.

Скасувати податкову вимогу за формою «Ю» № 2614-25 від 22.10.2014 року у розмірі 6828,48 грн.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № 000221503 від 28.05.2015 року у розмірі 2112,24 грн.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 28.05.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маравтосервіс" (, місцезнаходження юридичної особи: 87537, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Леніна, буд. 120) сплачений судовий збір відповідно до квитанції № 45 від 05.09.2016 року в розмірі 1450 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) грн.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.