Справа № 2-а-10505/11
Суддя: Ніколова І. С.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.10.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» жовтня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ніколової І.С.

при секретарі Колесніковій Л.В.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №2а-10505/11 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилась справа за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.04.2011 року, залишеною без змін Дніпропетровським апеляційним судом ухвалою від 18.09.2012 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_3, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» та сум, виплачених в цей період, з 06.10.2010 по 27.04.2011. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

22.09.2016 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення. Заява обґрунтована тим, що виконати рішення суду у повному обсязі неможливо в звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Крім того, в резолютивній частині виконавчого листа № 2а-10505/11 зазначено тільки необхідність виконати дії, зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, що унеможливлює виконання вказаного рішення суду. Також, аналізуючи норми діючого законодавства зазначила, що ДКС України в межах відповідних бюджетних призначень здійснюється списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень, а в даному випадку наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 10/06/2011 по справі «Сук проти України», та ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Представник заінтересованої особи Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви з підстав викладених в письмових запереченнях, згідно яких чинним законодавством чітко визначено, що умовою звернення з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення є відсутність коштів на рахунку. Неможливість провести відповідні виплати обґрунтована тим, що відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Кошти на виплату пенсій враховуються у Державному бюджеті України на відповідний рік у розмірах, визначених відповідно до чинного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства (п. п. 20, 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України). Оскільки кошти на виплату сум за рішеннями суду не забезпечені в Державному бюджеті України на відповідний рік, тому неможливо здійснити виплату за рішенням суду. Таким чином, саме відсутність бюджетного фінансування робить неможливим виконання рішення суду. Також, в заяві вказано, що необхідно змінити спосіб і порядок виконання з зобовязання на стягнення з зазначеннями суми. Але, по суті це являється не заміною способу виконання, а зміною предмету позову, оскільки неможливо змінювати спосіб виконання рішення суду шляхом безспірного списання коштів з рахунку боржника, вказавши при цьому суму, розмір якої не встановлений судами при розгляді справи по суті. У розумінні ст. 263 КАС України під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 встановлено особливості виконання судових рішень, а саме органи Державної казначейської служби за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів, до складу яких не входять кошти Пенсійного фонду України. У разі потреби орган Державної казначейської служби звертається до органу, що контролює виконання бюджету, за інформацією про підтвердження зарахування коштів до державного та місцевого бюджетів, на яких обліковується надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації. Отже, в разі відсутності відповідних призначень, виконання рішення суду про стягнення коштів, здійснюється за рахунок коштів, передбачених згідно з бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Крім того, 23 вересня 2014 року набрав чинності порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року №440 (далі - Порядок 440). Згідно п.1 Порядку № 440, цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділом II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними. Відповідно до п.19, 20 Порядку 440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Державною казначейською службою в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити, зазначила, що державні органи не можуть посилатись на відсутність бюджетних коштів як на підставу для відмови виплати присуджених коштів, це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини «Кечко проти України». Зазначила, що згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі №1-10/2004 «охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Зазначила, що з 2014 його клієнт не отримала ні копійки і тому єдиним способом захисту її права нині є зміна способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу здійснюєтьсяза допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи заявника, які зазначені ним в поданні, заперечення представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Як і в цивільному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокремапостанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судом встановлено, що Мелітопольський міськрайонний суд постановою від 27.04.2011 року зобовязав управління ПФУ здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_3 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» та сум, виплачених в цей період, з 06.10.2010 по 27.04.2011. На виконання зазначеної постанови управління ПФУ здійснило нарахування ОСОБА_3 соціальної допомоги у сумі 37 302,06 грн./а.с.31/ Зазначена сума на час звернення ОСОБА_3 до суду не виплачена у звязку з ненадходженням до ПФУ відповідних коштів із державного бюджету.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена Мелітопольським обєднанням управлінням пенсійного фонду України після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання заявника на неможливість виконання рішення суду зобовязального характеру щодо проведення соціальних виплат у звязку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_3 на щомісячну соціальну допомогу, передбачену Законом № 796-ХІ, прийняв постанову про зобовязання органу ПФУ нарахувати та виплатити соціальну допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_3 соціальної допомоги за спірний період судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суду доведеться змінити постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Суд не бере до уваги аргументи заявника стосовно рішення Європейського суду з прав людини «Кечко проти України», оскільки ОСОБА_3 не відмовлено у виплаті коштів, а повідомлено, що погашення заборгованості буде здійснюватись ДКУ в межах бюджетних асигнувань, визначених Законом України «Про Державний бюджет України».

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 263, 264 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №2а-10505/11 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ніколова І.С.