Справа № 808/2285/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"05" жовтня 2016 р. справа № 808/2285/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,
при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 р. у справі №808/2285/16
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1
про зобов`язання вчинити певні дії, -
У липні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати довідку про пільговий розрахунок вислуги років ОСОБА_1 , 1 рік служби за 3 роки за час перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку пенсії починаючи з 22.02.2016 року:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з урахуванням пільгового періоду, 1 рік служби за 3 роки, за час перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016 р. позов залишено без розгляду. Ухвала мотивована тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом, а поважність причин пропуску строку позивачем не доведена.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі позивач посилається порушення судом першої інстанції норм процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З 09.02.1980 року по 08.09.1997 року позивач проходив військову службу та був звільнений зі Збройних Сил України у запас наказом першого заступника Міністра оборони України від 07.07.1997 року №8.
В період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року позивач проходив військову службу на посаді начальника відділу медичного постачання в 1872 армійському медичному складі 1594 Перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокувалась на території СРСР, що підтверджується довідкою від 17.08.1989 року № 25/2/4235, довідкою від 26.09.1997 року №3/71, архівною довідкою від 30.03.2009 року № 5 1268865 та записами у послужному списку.
22.02.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив видати довідку - розрахунок вислуги років як в календарному, так і в пільговому обчисленні.
Листом від 02.03.2016року №327/с ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив позивачу у видачі довідки, зазначивши, що підстав для зарахування вказаного періоду до вислуги років немає.
З вказаною відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.03.2016 року №327/с позивач не погодився, тому звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом.
17 травня 2016 року адміністративним позов було повернуто у зв`язку з тим, що цей спір не підсудний місцевому суду як адміністративному суду, а належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд на 17.08.2016 року.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016р. закрито провадження по справі на підставі ст.100 КАС України у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
В силу п.4 ч.1 ст.18 КАС України, питання щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення пенсій підсудна місцевим судам, про що свідчить практика ДААС (справа №335/5052/16а від 13.07.2016р.). Також в обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на інформаційний лист ВАСУ від 13.10.2010р. №1425/11/13-10.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.
Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом, а поважність причин пропуску строку позивачем не доведена.
До цього висновку суд першої інстанції дійшов на підставі того, що позивач у позовній заяві вказує, що вперше звертався до відповідачів з вказаними вимогами ще 23.02.2010р. Позивач отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.03.2010р., в якій було зазначено про відсутність підстав для зарахування періоду з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року до пільгового стажу. Отже, ще у 2010 році позивач був обізнаний про порушення його прав та мав можливість звернутися до суду за їх захистом. В той же час, згідно штемпелю на поштовому конверті, в якому надійшов до Запорізького окружного адміністративного суду зазначений позов, його було передано до поштового відділення лише 21.07.2016р.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовних позивача без розгляду з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Відповідно до п.6 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС.
Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток N 2).
З наведеного вбачається, що перерахунок пенсії позивача може бути здійснено на підставі довідки Запорізького обласного військового комісаріату.
На заяву позивача від 23.02.2016р. листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.03.2016р. №327/с позивача, зокрема, повідомлено що у його особовій пенсійній справі знаходиться належним чином оформлений та завірений розрахунок вислуги років, з визначенням пільгових періодів військової служби, який був складений згідно чинного законодавства; повідомлено, що раніше позивачу надавалась вичерпна інформація з цього питання; не має підстав для складання повторних розрахунків або будь яких довідок.
На звернення позивача від 01.06.2016р. листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2016 року №1054/с позивача також повідомлено, що у його пенсійній справі знаходиться належним чином оформлений та завірений розрахунок вислуги років, з визначенням пільгових періодів військової служби, який був складений заступником начальника ФЕУ ОдВО згідно чинного законодавства. На численні звернення позивача неодноразово робились запити до архівних установ про періоди служби, які можуть зараховуватись як пільгові, а саме: військова служба у в/ч НОМЕР_2 (перевалочна база 1594). З відповідями архівів позивача було ознайомлено. Тому, ІНФОРМАЦІЯ_3 не має підстав для складання повторних розрахунків або надання будь яких довідок.
Отже, листами від 02.03.2016р. №327/с, від 05.07.2016 року №1054/с позивачу фактично відмовлено у видачі довідки із зарахування часу перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року до пільгових періодів.
Позивач звернувся до суду першої інстанції 25.07.2016 року та просив, зокрема: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати довідку про пільговий розрахунок вислуги років ОСОБА_1 , 1 рік служби за 3 роки за час перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку пенсії починаючи з 22.02.2016 року.
Ані відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ані суд першої інстанції не зазначають правових норм, які б забороняли повторно звертатися до військового комісаріату з приводу надання довідки для перерахунку пенсії.
На думку колегії суддів, отримання позивачем відомостей у 2009-2010 роках про відсутність підстав для зарахування періоду перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року та надання позивачу довідки, яка є підставою для перерахунку пенсії позивачу, не може бути підставою залишення позову без розгляду в цій частині позову.
Так, пенсію позивачу було призначено довічно, тому порушення права позивача на отримання пенсії в належному розмірі є триваючим та не обмежується часом отримання вказаних відомостей у 2009-2010 роках.
Позивач просить зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 надати довідку з огляду на його відмову, висловлену у відповіді від 05.07.2016р., тому строк звернення до суду не є пропущеним, оскільки позивач звернувся до суду першої інстанції в межах шестимісячного строку з дня отримання листів від 02.03.2016р. №327/с та від 05.07.2016 року №1054/с. Залишення позову без розгляду в цьому випадку позбавляє позивача права га судовий захист.
Також колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було мотивовано залишення без розгляду позов в частині вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з урахуванням пільгового періоду (1 рік служби за 3 роки) за час перебування в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Згідно матеріалів справи, позивач 23.05.2016 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив:
- врахувати до загального стажу, з якого призначається (розраховується) пенсія позивача, пільговий період (1 місяць служби за 3 місяці) з 09.02.1980 року по 27.09.1982 року в 1872 армійському медичному складі 1594 перевалочної бази Туркестанського військового округу (військова частина НОМЕР_1 );
- надати розрахунок пенсії позивача та довідку мого грошового забезпечення з якого призначається пенсія.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09.06.2016 року №507/К-7 позивача повідомлено про відсутність підстав для задоволення його заяви та рекомендовано звернутись з питань зміни вислуги років до Запорізького обласного військового комісаріату.
З урахуванням викладеного, колегія суддів також не вбачає підстав для залишення без розгляду позову в частині вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Щодо доводів позивача стосовно підсудності цієї справи лише місцевому загальному суду як адміністративним судам колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового розпорядження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, позов в частині вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.
Проте, позивачем було заявлено позовні вимоги також і до Запорізького обласного військового комісаріату, тобто до органу державної влади та спір в цій частині позовних вимог стосується проходження позивачем публічної служби.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Відповідно до ч.3 ст.21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду від 17.08.2016р. слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2016р. у справі №808/2285/16 скасувати.
Справу №808/2285/16 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: О.М. Панченко
Суддя: В.Є. Чередниченко
Суддя: С.М. Іванов