Справа № 823/1436/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року справа № 823/1436/16

м. Черкаси

17 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі Баклаженко Н.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2016 з примусового виконання постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ №47591856 виданої 26.10.2015 про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави виконавчого збору в сумі 295107 грн. 55 коп. (провадження №51663277).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 26.10.2015 №ВП 47591856 є незаконною та суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки винесена з порушенням строків, передбачених ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавче провадження було відкрито пізніше наступного робочого дня після винесення відповідачем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 01.06.2016 №ВП 47591856, в якому була винесена постанова про стягнення виконавчого збору. Крім того, позивач зазначив, що 17.04.2014 старшим державним виконавцем Недоступом Д.М. центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції вже виносилась постанова про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 295107 грн. 55 коп. (ВП №42878707). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях по справі.

Представник відповідача позов не визнав, проти задоволення адміністративного позову заперечив в повному обсязі та зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору, на підставі якої було винесено оскаржувану постанову є чинною, а відкрито виконавче провадження щодо її виконання в межах річного строку для предявлення виконавчого документу до виконання. Крім того, представник відповідача зазначив, що порушення строків для відкриття виконавчого провадження, встановлених ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що 21.05.2015 Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №47591856 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2013 №2/711/927/13 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6О боргу в сумі 2591075 грн. 50 коп. та у звязку із невиконанням боржником у наданий державним виконавцем строк виконавчого документу 26.10.2015 головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 295107 грн. 55 коп.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ОСОБА_2 від 01.06.2016 ВП №47591856 повернуто виконавчий документ стягувачу, у звязку із надходженням від представника стягувача заяви про повернення виконавчого документу без виконання згідно п. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

14.07.2016 головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ОСОБА_2 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ №47591856 від 26.10.2015 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави виконавчого збору в сумі 295107 грн. 55 коп.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції станом на час винесення оскаржуваної постанови).

Статтею 8 Закону № 606 передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону №606).

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази щодо визнання недійсною або скасування постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 26.10.2015 ВП №47591856 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 295107 грн. 55 коп.

Згідно із положень ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки, 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову від 14.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51663277 за постановою про стягнення виконавчого збору №47591856 від 26.10.2015 року прийнято державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача про те, що 17.04.2014 старшим державним виконавцем Недоступом Д.М. центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції вже виносилась постанова про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 295107 грн. 55 коп. (ВП №42878707), з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У матеріалах адміністративної справи відсутні докази щодо стягнення із ОСОБА_3 виконавчого збору під час попереднього примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2013 №2/711/927/13 в межах виконавчого провадження №42878707.

Посилання позивача на ту обставину, що оскаржувана постанова винесена з порушенням визначеного ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» строку для відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не береться судом до уваги, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору предявлена до виконання в межах річного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, а порушення строку, визначеного ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не звільняє боржника від обовязку сплати виконавчого збору та не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений 24.10.2016.