Справа № 805/2328/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 р. Справа № 805/2328/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Служби автомобільних доріг в Донецькій області

до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй»

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» заявлений позов до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, Служби автомобільних доріг в Донецькій області про визнання неправомірними дії відповідача по поверненню без виконання Службі автомобільних доріг в Донецькій області платіжних доручень від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп., № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. по спеціальному фонду державного бюджету рахунок № 8630 за КПКВК 3111020, згідно яких отримувач є Служба автомобільних доріг в Донецькій області, зобов'язання відповідача прийняти до виконання платіжні доручення Служби автомобільних доріг в Донецькій області на суму 44051 грн. 77 коп. та на суму 1316772 грн. 88 коп. і здійснити платежі за цими дорученнями, тобто перерахувати на користь ТОВ «Ялта Град Строй».

Суд ухвалою від 6 вересня 2016 року замінив позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» на належного позивача - Службу автомобільних доріг в Донецькій області та залучив у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй», виключивши з числа третіх осіб - Службу автомобільних доріг в Донецькій області.

29 вересня 2016 року належний позивач по справі надав до суду клопотання про уточнення позовних вимог, в яких просив суд визнати неправомірними дії відповідача по поверненню без виконання позивачу платіжних доручень від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп., № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. по спеціальному фонду державного бюджету рахунок № 8630 за КПКВК 3111020, згідно яких отримувач є третя особа по справі, зобов'язати відповідача прийняти до виконання платіжні доручення від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп., № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. по спеціальному фонду державного бюджету за КПКВК 3111020:2281 та здійснити перерахування коштів з рахунку позивача № 8630 на їх підставі в сумі 44051 грн. 77 коп. та в сумі 1316772 грн. 88 коп. відповідно на користь третьої особи по справі.

Позивач вважає, що відповідач не здійснюючи платіж за дорученням позивача вийшов за межі свої повноважень та повертаючи позивачу платіжні доручення без виконання діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Бюджетним кодексом України (далі - БК України) і Порядком казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 24 грудня 2012 року № 1407 (далі - Порядок № 1407). 20 жовтня 2016 року представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилається на те, що на його адресу від Державної казначейської служби України надійшов лист від 3 лютого 2016 року № 11-10/55-1972, з посиланням на лист Служби безпеки України від 1 лютого 2016 року № 8/3/5-620, яким відповідача було зобов'язано зупинити перерахування коштів відповідно до платіжних доручень позивача на користь декількох підприємств, у тому числі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй». 11 жовтня 2016 року відповідач надав до суду лист, в якому просив суд розглянути справу без участі його представника.

Третя особа по справі у судове засідання 20 жовтня 2016 року не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, проте 6 вересня 2016 року представник третьої особи по справі до суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Служба автомобільних доріг в Донецькій області зареєстрована як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 25946285, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 серпня 2016 року.

Судом встановлено, що 16 квітня 2013 року між третьою особою по справі та позивачем був укладений договір № 2-18, відповідно до якого третя особа по справі зобов'язується протягом 2013 - 2014 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Красний Лиман - Артемівськ - Горлівка, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити ці роботи. Усі роботи обумовлені договором від 16 квітня 2013 року були виконані, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за грудень 2013 року та довідками про вартість виконаних робіт, наявними в матеріалах справи.

Позивач зареєстрував бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання на придбання послуг за договором від 16 квітня 2013 року № 2-18 в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області. Вищенаведені обставини сторонами не заперечувались.

Судом встановлено, що позивачем до відповідача відповідно до договору від 16 квітня 2013 року та на підставі актів приймання виконаних робіт були подані платіжні доручення від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп. та № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. на здійснення платежу по оплаті вартості отриманих послуг.

Листом від 24 травня 2016 року № 5-21/302 відповідач позивачу повернув без виконання платіжні доручення від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп. та № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп., посилаючись на виконання листа Держаної казначейської служби України від 3 лютого 2016 року № 11-10/55-1972, та враховуючи лист Служби безпеки України № від 1 лютого 2016 року № 8/3/5-620, яким відповідача було зобов'язано зупинити перерахування коштів відповідно до платіжних доручень позивача на користь декількох підприємств, у тому числі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй».

Відповідно до статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У своїй діяльності відповідач керується положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 215 від 15 квітня 2015 року (далі - Положення № 215).

Згідно з пунктом 3 Положення № 215, основними завданнями казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Організаційні взаємовідносини між органами Державної казначейської служби, розпорядниками бюджетних коштів, одержувачами бюджетних коштів, а також розподіл обов'язків та відповідальності між ними в процесі обслуговування державного бюджету за видатками, операціями з надання кредитів за рахунок коштів державного бюджету та з погашення державного боргу з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів, регламентовані Порядком казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1407 від 24 грудня 2012 року (далі - Порядок № 1407).

Пунктом 11.1 Порядку № 1407 визначено, що органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планів надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планів спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Як вбачається з пункту 11.3 Порядку № 1407, органи казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Однак, платіжні доручення від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп. та № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. були повернуті відповідачем без виконання.

Відповідно до пункту 11.8 Порядку № 1407, платіжне доручення не приймається до виконання у разі неправильного заповнення реквізитів, або не заповнення хоча б одного з реквізитів, та/або недотримання вимог до оформлення платіжного документа, відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми, крім бюджетних програм, за якими не складаються паспорти бюджетних програм, відсутності в обліку органів Казначейства відповідних бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань, невідповідності платежу зареєстрованим бюджетним зобов'язанням та бюджетним фінансовим зобов'язанням, невідповідності зазначеного коду економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету економічній характеристиці платежу, обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлюється нормативно-правовими актами, накладення арешту на кошти, що перебувають на відповідному рахунку розпорядника бюджетних коштів, зупинення операцій з бюджетними коштами на відповідному рахунку розпорядника бюджетних коштів, надходження до органів Казначейства відповідного рішення органу оскарження за результатами розгляду скарги щодо порушення законодавства у сфері державних закупівель та/або копії рішення суду про визнання результатів процедури закупівлі недійсними, яке набрало законної сили, відсутності або недостатності невикористаних відкритих асигнувань у частині загального та спеціального фондів державного бюджету (крім власних надходжень бюджетних установ) розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) та відсутності або недостатності коштів (у частині власних надходжень бюджетних установ) на відповідних рахунках розпорядників бюджетних коштів,перевищення показників, затверджених у кошторисах, планах асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планах надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планах спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), планах використання бюджетних коштів розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів), неподання документів, що підтверджують отримання товарів (робіт, послуг) за договорами, згідно з умовами яких було здійснено авансування.

Платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного доручення, не прийнятого у зв'язку з причинами, зазначеними у підпунктах "а", "е" - "з" цього пункту, зазначаються причини повернення без виконання та дата його повернення за підписами керівника структурного підрозділу (заступника керівника структурного підрозділу) і виконавця.

Суд зазначає, що вказаний перелік підстав для не прийняття до виконання платіжних доручень є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно зі статтею 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету, наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі),наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Суд зазначає, що лист відповідача від 24 травня 2016 року № 5-21/302 про повернення документу без виконання жодного посилання на підстави, встановлені пунктом 11.8 Порядку № 1407 чи частиною 2 статті 49 Бюджетного кодексу України вказаний не містить.

У запереченні на позовну заяву відповідач посилається на те, що Донецька область згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесена до території де проводилася антитерористична операція, та оскільки згідно статті 25 Закону України «Про Службу безпеки України», підрозділам Служби безпеки України надано право вимагати від громадян та посадових осіб припинення порушень в разі проведення заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності, Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області зобов'язано було виконати вимоги листа Державної казначейської служби України наданого з урахуванням листа Служби безпеки України.

Суд зазначає, що зазначені посилання відповідача є лише припущенням, оскільки відповідних доказів на підтвердження того, що лист Служби безпеки України від 1 лютого 2016 року № 8/3/5-620, направлений до Державної казначейської служби України, є заходом щодо боротьби з тероризмом та фінансуванням терористичної діяльності, відповідачем надано не було.

Суд зазначає, що ухвалою від 6 вересня 2016 року витребував в Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області лист ДКСУ від 3 лютого 2016 року № 11-10/55-1972 та у Державної казначейської служби України до 27 вересня 2016 року лист Служби безпеки України від 1 лютого 2016 року № 8/3/5-620 про зобов'язання зупинити перерахування коштів за платіжними дорученнями Служби автомобільних доріг в Донецькій області на користь, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй». На виконання вимог ухвали від 6 вересня 2016 року відповідач до суду надав лист в якому зазначив, що лист ДКСУ від 3 лютого 2016 року № 11-10/55-1972 був направлений відповідачу для внутрішнього користування.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Отже, суд зазначає, що відповідачем в порушення даної норми безпідставно невиконана вимога суду викладена в ухвалі від 6 вересня 2016 року. Державна казначейська служба України також не виконала вимоги ухвали суду від 6 вересня 2016 року щодо надання листа Служби безпеки України від 1 лютого 2016 року № 8/3/5-620. Суд також зазначає, що листи не є нормативно-правовими актами та не створюють буд-яких правових наслідків.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не надано жодного доказу якій би підтверджував правомірність його дій та правові підстави для таких дій.

За таких підстав, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність не прийняття до виконання та повернення платіжних доручень від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп. та № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що при поданні адміністративного позову до суду, позивачем виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй», яким і було сплачено судовий збір у розмірі 20412 грн. 37 коп. відповідно до платіжного доручення від 8 липня 2016 року № 77 та у розмірі 1378 грн. відповідно до платіжного доручення від 8 липня 2016 року № 76, тому суд вважає за необхідне повернути кошти по сплаті судового збору саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй».

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Служби автомобільних доріг в Донецькій області до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області щодо повернення без виконання Службі автомобільних доріг у Донецькій області платіжних доручень від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп. та № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. по спеціальному фонду державного бюджету рахунок № 8630 за КПКВК 3111020, згідно яких отримувач є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй».

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області прийняти до виконання платіжні доручення від 23 травня 2016 року № 14 на суму 44051 грн. 77 коп., № 15 на суму 1316772 грн. 88 коп. по спеціальному фонду державного бюджету за КПКВК 3111020:2281 та здійснити перерахування коштів з рахунку Служби автомобільних доріг в Донецькій області № 8630 на їх підставі в сумі 44051 грн. 77 коп. та в сумі 1316772 грн. 88 коп. відповідно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй»

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» витрати по сплаті судового збору у розмірі 21790 грн. 37 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 20 жовтня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.