Справа № 826/22234/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Мацедонської В.Е., Петрика І.Й.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Джужи Романа Євгеновича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про скасування запису, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про скасування запису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає, що даний спірний запис було внесено відповідачем протиправно.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано запис в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7444664) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 28.12.2012 року 23:46:43 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Джужа Роман Євгенович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 24 червня 2008 року між ОСОБА_3 (позичальник) та Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» укладено кредитний договір № 0711/0608/45-026.

24 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» та позивачем укладено іпотечний договір № 0711/0608/45-026-Z-1, яким відповідно до п. 1 договору забезпечено належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя.

Пунктом 2 Іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав в іпотеку іподекодержателю належне йому на праві власності майно: двокімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

24 червня 2008 року приватним нотаріусом Пянтковською О.Г. за № 7444483 накладена заборона на нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги та передав їх, а ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору від 24.06.2008 року № 0711/0608/45-026.

В подальшому, 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем, прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк», за наслідками чого, до Державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни.

Позивачу про вказані обставини стало відомо з інформаційної довідки, сформованої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 12.08.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним записом відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку», у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, визначено, зокрема, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 1 ст. 3 Закону).

У той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою (ч. 2 ст. 4 Закону).

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно ч. 1 ст. 4 цього Закону, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (28.12.2012 року), обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Статтею 9 вказаного закону визначено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Отже, нотаріус є спеціальним суб'єктом на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28 грудня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем внесено зміни в державному реєстрі іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 7444664).

Таким чином відповідні нотаріальні дії та державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена різними нотаріусами та в різний час.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» від 04 липня 2012 року № 5037-VI до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було внесено зміни, які набрали чинності 08.08.2012 року.

Зокрема, за новою редакцією частини 5 ст. 3 Закону державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до п. 15 ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Також, ч. 1 ст. 16 цього Закону було доповнено нормою, відповідно до якої заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подається нотаріусу, яким вчинено таку дію.

На час укладання правочину 25.05.2012 року відповідні зміни внесені не були, втім, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 частину першу статті 58 Конституції України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вказане свідчить, що відповідач під час проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, яка оскаржуються у даній справі, мав керуватися законом, який діяв на час проведення такої реєстраційної дії, тобто нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із внесеними до нього змінами Законом № 5037-VI.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача станом на час прийняття оскаржуваного рішення (28.12.2012 року) були відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року.

Поряд з цим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 вказаного вище Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача та визнання протиправним і скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7444664) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 28.12.2012 року 23:46:43 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Джужи Романа Євгеновича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

І.Й. Петрик

Повний текст виготовлено 20.10.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Петрик І.Й.

Мацедонська В.Е.