Справа № 628/3410/16-а
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 628/3410/16-а Провадження№ 2-а/628/78/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Купянську адміністративний позов ОСОБА_2 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, про визнання дій неправомірними, призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними, призначення пенсії відповідно до Закону України « Про прокуратуру», в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України « Про прокуратуру», скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій в Купянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за № 81 від 21 вересня 2016 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України « Про прокуратуру» та зобов'язати Купянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 вказаного Закону , починаючи з 19.09.2016 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії є неправомірними та такими, що безпідставно позбавляють позивача права на пенсійне забезпечення за вислугу років. 19 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України « Про прокуратуру». Рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій в Купянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за № 81 від 21 вересня 2016 року позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ з 01. 06. 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, якими пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України « Про прокуратуру». Однак, позивач не погоджується з зазначеним рішенням, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України « Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ, статтею 86 якого визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури. Позивач, вважає, що оскільки він реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії 19.09.2016 року, то питання щодо наявності права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури повинно вирішуватися у відповідності до приписів чинної на цей час ст. 86 Закону України « Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року. За приписами частини першої ст. 86 Закону України « Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Отже, вважає позивач, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 19.09.2016 року ,тобто на час звернення із заявою про призначення пенсії, стаж повинен становити 22 роки 6 місяців, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Стаж позивача за вислугу років на час звернення за призначенням пенсії складав 22 роки 6 місяців 3 дні, в тому числі на посадах прокурора - 17 років 5 місяців, відповідно до записів трудової книжки, так і рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням ( перерахунком) та виплатою пенсій в Купянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області за № 81 від 21 вересня 2016 року, отже вважає позивач, що він має всі необхідні умови для призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до ч. 1 ст. 86 Закону України « Про прокуратуру». Позивач також вважає посилання відповідача на п. 5 прикінцевих Положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015 року , відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», « Про статус народного депутата України», « Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», « Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», « Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультата народного депутата України є необґрунтованими та помилковими, оскільки 14 жовтня 2014 року прийнято Закон України « Про прокуратуру» № 1697-УІІ, який набув законної сили 15.07.2015 року ,тобто після 01.06.2015 року , та статтею 86 якою врегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури. Неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їх не протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома формально чинними нормами права, прийнятими з одного й того ж питання вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку ( юридичного факту). Та враховуючи, що Закон України « Про прокуратуру» № 1697-УІІ вступив в силу пізніше ніж Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» , а також те, що цей закон є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, на думку позивача, відсутні та є необґрунтованими. Крім того, згідно із частиною 1 статті 83 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 45 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Позивач ОСОБА_2 підтримав вимоги адміністративного позову, надавши до суду письмові пояснення, вважає, що дії відповідача є неправомірними та такими, що безпідставно позбавляють його права на пенсійне забезпечення за вислугу років, а також те, що відповідачем при прийнятті рішення порушено вимоги Конституції України. При розгляді справи просив врахувати його письмові пояснення та задовольнити поданий ним позов в повному обсязі. В судове засідання надав телефонограму про розгляд справи без його участі .

Представник відповідача Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заперечували проти задоволення позову повністю, посилаючись на те, що п. 5 Розділу ІІІ «Прикінцеві Положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015 року , передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, і зокрема, до Закону України «Про прокуратуру». Вказаний закон, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» підписаний Президентом та опублікований в газеті « Голос України» № 44 від 12.03.2015 року та набрав чинності 01.04.2015 року. Таким чином, вважають, що з 01.06.2015 року норми Закону України « Про прокуратуру», в тому числі ті ,що регулюють порядок здійснення призначення та перерахунку пенсій прокурорським працівникам, скасовано на підставі Закону № 213-УІІІ, а тому відсутні підстави для призначення пенсії позивачу. Відповідач вважає, що Конституцією України не встановлено пріоритету застосування того чи іншого закону. При вирішенні цих питань слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого, втрата юридичної сили акта ( чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом. Крім того, відповідач в своїх запереченнях посилається на листи Міністерства соціальної політики України від 18.08.2015 року № 905/039/97-15 та Пенсійного фонду України від 29.07.2015 року № 36543/02-12 щодо відсутності права на призначення( перерахунок) пенсії працівникам прокуратури, у зв'язку із набранням чинності Закону України « Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання виконанню службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності відмови відповідача в призначенні позивачу ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ.

Частиною 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, передбачено право прокурора на пенсію за вислугу років незалежно від віку, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2016 року позивач ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ, який набув чинності 15.07.2015 року, звернувся до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, яка станом на 19.09.2016 року становила 22 роки, 6 місяців і 3 дні, в тому числі на посадах прокурора в органах прокуратури 17 років 5 місяців і 00 днів, що відповідачем не заперечується .

Однак, у призначенні такої пенсії відповідачем Купянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу ОСОБА_2 було відмовлено з тих підстав, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру". У зв'язку з тим, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

На час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VIII від 02.03.2015р. та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».

Проте, з 15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86).

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30 09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років, звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Тобто, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України « Про Прокуратуру» № 1697-УІІ, який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії і в даних спірних правовідносинах має місце застосування діючих норм вищенаведеного спеціального Закону.

І на підставі викладеного , суд не бере до уваги посилання відповідача в своїх запереченнях на листи Міністерства соціальної політики України від 18.08.2015 року № 905/039/97-15 та Пенсійного фонду України від 29.07.2015 року № 36543/02-12, щодо відсутності права на призначення( перерахунок) пенсії працівникам прокуратури, у зв'язку із набранням чинності Закону України « Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ, та крім того, зазначені листи носять рекомендований характер.

Частиною 3 статті 8 Основного Закону встановлено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Також однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою, Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях, правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5 рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Окрім цього, у рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності у старості та в інших випадках, передбачених законом. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001). За Конституцією України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1,3 статті 116).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що з 01.06.2015 року, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, у зв'язку з неприйняттям закону про призначення всіх пенсій, що такий закон не прийнятий, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, суд звертає увагу, що на момент прийняття Закону України № 213-VIII та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв Закон України «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію інший однопредметний Закон України «Про прокуратуру» №335-VІІІ. Тобто, Закон №213-VIII від 02.03.2015 не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію лише з 15.07.2015 року.

Таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років безпідставно, на власний розсуд, всупереч вимогам Конституції України поширює дію старого Закону № 213-VІІІ на новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року, не зважаючи на те, що жодної прямої вказівки про надання зворотної дії в часі цьому закону не передбачено.

Крім цього, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ, в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальним законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 цього Закону, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років, і введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.

Такого висновку дійшов і Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1 та 2.2 мотивувальної частини Рішення).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій відповідача протиправними щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України « Про прокуратуру», та скасуванні рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій в Купянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за № 81 від 21 вересня 2016 року в частині про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Та обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає, що для його відновлення необхідно зобов'язати відповідача Купянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року з дня його звернення, тобто з 19.09.2016 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 11, 71, ч. 1 ст. 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 16, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій в Купянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області за № 81 від 21 вересня 2016 року в частині відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Купянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити призначення ОСОБА_2 пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 19.09.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 25 жовтня 2016 року.

Суддя: А.О.Шиховцова