Справа № 2-а-921/11
Суддя: Литовка М. І.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-921/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2011 р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумській області Литовка М.І., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,

- про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення до пенсії як "дитині війни",

ВСТАНОВИВ:

Позивач прохав зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення до пенсії як "дитині війни" за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік, з 01 січня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з посиланням на те, що відповідач здійснює йому ці виплати у розмірі нижчому ніж встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

У відповідності до ст. 183-2 КАС України, розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Оцінивши викладені позивачем обставини спору, співвіднісши його вимоги з діючим законодавством, вважаю їх достатніми для прийняття рішення у справі з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що він є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, надавши суду копію пенсійного посвідчення та довідку відповідача про перебування його на обліку та отримання підвищення до пенсії як "дитині війни" ( а. с. 7, 8).

Як вбачається з його позову та довідки про отримання ним підвищення до пенсії як "дитині війни", відповідач протягом 2007 року вказаного підвищення позивачу не виплачував, з 01 січня 2008 року відповідач виплачує йому вказане підвищення у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, тобто в розмірі встановленому п. 4.1 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " та пізніше прийнятою постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05. 2008 року, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги "дітям війни".

Відповідач позов не визнав та надав заперечення в якому вказав, що виплати позивачу підвищення до пенсії проводяться виходячи з розміру встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зі змінами внесеними в редакцію цієї статті п.4.1 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесенні змін до деяких законодавчих актів України", яким встановлено розмір таких виплат - 10% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Не дивлячись на Рішенням Конституційного Суду України, від 22.05. 2008 року у справі № 10-рп/2008, яким був визнаний не конституційним розмір цих виплат, нових законів по відновленню Конституційних норм Верховною Радою України не приймалось. Пенсійний фонд виплачує ці виплати у межах надходження бюджетних коштів, які не надходили. За таких умов дії Управління були правомірними. Прохав у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи доходжу висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", "дітям війни" повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", п. 12 ст. 71 цього Закону, зупинив на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України, від 09.07. 2007 року, у справі № 6-рп/2007, визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є не конституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі є остаточним, оскарженню не підлягає, підлягає виконанню на всій території України та має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України про їх неконституційність та виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвали рішення Конституційним Судом України, відповідач повинен було нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії у розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" розпочинаючи з 09.07. 2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач, з 09.07. 2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та виплачувати позивачу відповідне підвищення до пенсії до кінця бюджетного року, тобто до 31 грудня 2007 року.

Відповідно п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", текст ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було викладено у наступній редакції: "Дітям війни, крім тих на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії чи щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України, від 22.05. 2008 року у справі № 10-рп/2008, були визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційним) положення п. п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі є остаточним, оскарженню не підлягає, повинно виконуватись на всій території України та має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

Таким чином, розпочинаючи з 22.05. 2008 року, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п. п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач, з 22.05. 2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а саме нараховувати та здійснювати виплати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком до кінця бюджетного року тобто до 31 грудня 2008 року.

Щодо виплат позивачу підвищення до пенсії у 2009 та 2010 роках, то відповідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік", ст. 52 Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік", розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Єдиним законом, який встановлює розмір виплат "дітям війни" у 2009 та 2010 році є Закон України "Про соціальний захист дітей війни", зміни до якого протягом цього часу не вносились, не конституційними його положення не визнавались.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України, тобто Пенсійний фонд України при виплаті підвищення до пенсії "дітям війни" повинен керуватись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не п. 4.1 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесенні змін до деяких законодавчих актів України", положення якого визнані не конституційними Конституційним судом України та пізніше прийнятою постанови Кабінету Міністрів України № 530.

За правилами частини 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пенсійний Фонд України є суб'єктом владних повноважень в поняття визначеному п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний Фонд України" , здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного "Положення" через створені в установленому порядку його територіальні управління на місцях.

Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймається районним ( міськими) управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Тобто обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача передбачений ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, тобто за місцем проживання позивача.

Таким чином, виходячи з предмету позову та меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, доходжу висновку про задоволення позову та покладення на відповідача обов'язку по перерахуванню та здійсненню відповідних виплат позивачу підвищення до пенсії як "дитині війни" за періоди - з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2010 року ( тобто по останній день виплати пенсії за серпень 2010 року).

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 52 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 3, 6-14, 71, 94, 100, 159-163, 167, 183 - 2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії "дитині війни" ОСОБА_1 з підвищенням її до 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за 2007 рік, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік, з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2010 року, з урахуванням раніше проведених виплат як "дитині війни" за ці періоди.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 гривні 40 копійок судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі в проголошенні постанови протягом цього строку з моменту отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2