Справа № 2-а-6442/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6442/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну >у за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ьтенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає та працює в м. ;тені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону ни від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову логу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до ітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування ості до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених іновою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому ач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту ення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону № 796- розмірі 37598,63 грн. за період з 01.12.2006 року по 31.11.2009 року.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заперечення, в якому позовні вимоги не

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи З ірії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які аждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової ога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% ільної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території званого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому >і, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про нсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному пенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, аних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками їтних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та ьного захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали док Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам іиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального у населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за і реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної :ови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є шм відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів шми доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що ллються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат ілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно зї норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності ієно на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень и$ спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внасліш Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного пораді визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльная» них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статусу соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та зі України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правовогоні Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких нам Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вві юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконнм нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Заи| України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль! катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася і повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративі позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки жодна із сторін не наполяп застосуванні строку звернення до суду суд його не застосовує, відповідно до ст.100 КАС України.

Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за вказаний позивачем перюЛ

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.ІІ КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивані невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждай внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради що* не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продутії місцевого виробництва та доплату до заробітної плати відповідно до визначених законом розмірі неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської рал перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням споживанні продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальні захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та доплату до заробітної план згідно ст.39 вказаного закону починаючи з 01.12.2006 року по 31.11.2009 року.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня І проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постановці повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду .

Суддя