Справа № 2а-6501/08/0970
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Справа № 876/4763/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я.,Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ДПІ у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до ПП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, що належать відповідачу на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 100241 (сто тисяч двісті сорок одна) гривня 78 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ПП ОСОБА_3 оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки податковий орган не довів наявності у неї податкової заборгованості.

ПП ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник ДПІ у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПП ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, оскільки відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати податкового боргу в розмірі 100241,78 грн. та не спростовано даний борг, вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що на думку позивача борг ПП ОСОБА_3 становить 100241,78 грн., з яких борг по ПДВ 29921 грн., по податку з доходів фізичних осіб 7130,28 грн., по пені за порушення термінів розрахунків 57373,46 грн. та штрафні санкції 5865 грн.

Колегія суддів зазначає, що на момент дії спірних правовідносин, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів)є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі Закону № 2181-ІІІ).

Відповідно до пп. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону №2181-ІІІ сумою податкового боргу визнається узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань та визначення податкового боргу встановлюється статтею 5 цього Закону.

Згідно з п. 1.3 ст.1 Закону № 2181-ІІІ податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до пп. 6.2.2 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення.

Таким чином, процедура примусового стягнення податкового боргу передбачає надсилання податковим органом платникові податків першої податкової вимоги, а у разі непогашення суми податкового боргу, визначеного у першій податковій вимозі, у встановлені строки - другої податкової вимоги.

Колегією суддів встановлено, що перша податкова вимога від 10 серпня 2005 року та друга податкова вимога від 20 жовтня 2005 року відповідачу вручені не були, поверненні поштовим відділенням з відміткою «не було вдома».

Як вбачається з пп. 6.2.4. ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом не дотримано, встановленого законом обов'язку по надісланню податкових вимог , а відтак порушено процедуру стягнення податкового боргу з ПДВ та податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції помилково не врахував обставин щодо недотримання позивачем вищенаведених положень податкового законодавства щодо належного направлення відповідачу податкової вимоги, а відтак прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що пеня за порушення встановлених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахування якої передбачено статтею 4 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарської санкції наведене в ст.238 Господарського кодексу України, отже не є податковим зобов'язанням, та не регулюється положеннями Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Судом встановлено, що позивачем була проведена позапланова документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань валютного регулювання та валютного контролю при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності приватного підприємця ОСОБА_3

26 січня 2008 року за результатами перевірки складено акт №47/22-1/ та постановлені рішення про застосування фінансових санкцій №000032201/1 від 01.02.2008 року на суму 57373,46 грн. та №000042201/1 від 03.03.2008 року на суму 5865 грн.

Колегія суддів зазначає, що стягнення несвоєчасно сплачених платниками податків штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюється виключно у судовому порядку після закінчення строку встановленого для добровільної сплати таких санкцій.

Колегією суддів встановлено, що позивачем в добровільному порядку визначенні на підставі рішень податкового органу санкції за порушення в сфері ЗЕД сплачені не були заходи щодо їх оскарження, у разі незгоди із здійсненими нарахуваннями ПП ОСОБА_3 не вживалися, а відтак, оскільки рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №000032201/1 від 01.02.2008 року на суму 57373,46 грн. та №000042201/1 від 03.03.2008 року на суму 5865 грн. є чинними, вказані суми підлягають стягненню в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі № 2а-6501/08/0970 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_3 з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, що належить відповідачу на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 63238 гривень 46 копійок.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді В.Я.Качмар

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлений 19 жовтня 2016 року.