Справа № 2а/0270/3642/11
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 р. Справа № 2а/0270/3642/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

при секретарі судового засідання: Колос Мирославі Сергіївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрон", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Діана"

до: державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вінкрон» (далі ТОВ «Вінкрон»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Діана» (далі - ТОВ "Діана") до державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі ДПІ у м. Вінниці) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вінкрон» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року було виявлено порушення Товариством вимог пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

На підставі виявлених порушень податковим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20 липня 2011 року, яким Товариству зменшено розмір відємного значення з податку на додану вартість у розмірі 34787 гривень та визначено штрафні санкції в розмірі 1 гривні.

Позивач не погоджується з висновками ДПІ у м. Вінниці, викладеними у акті перевірки, а відповідно, і з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та просить скасувати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що дійсно в січні місяці 2010 року між ТОВ «Вінкрон» та ТОВ «Діана» було укладено договір купівлі-продажу, термін дії якого ще не закінчився. Даним договором не було визначено фіксовану ціну, за якою ТОВ «Вінкрон» придбаватиме товар у ТОВ «Діана», натомість було обумовлено, що ціна на товар буде вказуватися в товарно-транспортних документах. Також пояснив, що в квітні місяці 2011 року ТОВ «Діана» підняло ціну на свій товар. Тому, з приводу заявленого позову підтримав позицію представника ТОВ «Вінкрон».

Представник відповідача навпаки вважає, що податковий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Вінниці проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Вінкрон» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт №2937/23/32055032 від 13 липня 2011 року. У вказаному акті зафіксовані порушення Товариством положення пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за квітень 2011 року на 86185 гривень, а також положень пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого Товариством завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2011 року на 34787 гривень. На думку податкового органу, вказані порушення мали місце в звязку з тим, що на підставі укладеного договору між ТОВ «Вінкрон» та ТОВ «Діана» перше отримало збитки від цієї операції внаслідок продажу відповідного товару іноземній фірмі «Slavena-lux» S.R.L. по ціні нижчій від ціни придбання його у ТОВ «Діана». Вказані обставини, на думку ДПІ у м. Вінниці, свідчать про відсутність наміру у ТОВ «Вінкрон» використовувати куплений товар у власній господарській діяльності, а операція не спрямована на отримання прибутку, що є обовязковою складовою господарської діяльності будь-якого субєкта господарювання. Відтак, висновки податкового інспектора, що здійснював перевірку, зводяться до того, що контракт, укладений між ТОВ «Вінкрон» та ТОВ «Діана», носить ознаки нікчемного правочину.

На підставі зазначеного акту перевірки Товариству зменшено розмір відємного значення з податку на додану вартість у розмірі 34787 гривень та визначено штрафні санкції в розмірі 1 гривні, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 20 липня 2011 року.

Товариство, не погоджуючись із висновками, викладеними у акті перевірки, звернулось до суду щодо скасування рішення податкового органу.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд зважає на таке.

03 січня 2010 року між ТОВ «Вінкрон» (Покупець) та ТОВ «Діана» (Продавець) було укладено письмовий договір купівлі-продажу (а.с.36-38), предметом якого визначено, що Продавець зобовязаний здійснити поставку Покупцю товар у власність (повне господарське відання) у відповідності до товарних накладних, а Покупець зобовязаний прийняти товар і вчасно розрахуватися за нього.

При цьому, згідно із розділом 4 цього договору, Покупець здійснює оплату товару згідно із цінами, що зазначені у супровідних товарно-транспортних накладних. Загальна вартість договору визначається сторонами в розмірі вартості товару, що фактично поставлений Продавцем згідно товарних накладних.

Таким чином, з умов укладеного договору випливає, що між його сторонами досягнуто істотних домовленостей, при яких не було визначено фіксованих цін на товар, що поставляється. При цьому, у договорі обумовлено, що ціна на товар вказуватиметься у товарно-транспортних накладних.

Разом з тим, 31 січня 2011 року між ТОВ «Вінкрон» (Продавець) та «Slavena-lux» S.R.L. (Покупець) було укладено письмовий договір (а.с.18-20), за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар в кількості, асортименті та по ціні, що зазначені в специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору. Аналогічні умови з приводу ціни контракту обумовлені також у розділі 2 цього договору.

Досліджуючи Додаток №1 (Специфікації №1) до зазначеного вище договору від 31 січня 2011 року (а.с.21), судом встановлено, що вказаними додатками визначено зобовязання сторін договору дотримуватися цін, що наведені в таблиці, протягом шести місяців з дня укладення контракту, тобто з 31 січня 2011 року. Так, зокрема, ціна 1 кілограму халви цукрової становить 0,98 доларів, халви цукрової з арахісом 1.01 доларів, козинаків соняшникових - 1.02 доларів.

При цьому, судом встановлено, що станом на 31 січня 2011 року ціна аналогічного товару, що купувався ТОВ «Вінкрон» у ТОВ «Діана» становила (без урахування ПДВ): халва цукрова - 7.70 гривень за 1 кілограм, халва з арахісом - 7.95 гривень за 1 кілограм, козинакі соняшникові 7.70 гривень за 1 кілограм. Зазначене підтверджується прайс-листом на продукцію (а.с.39).

З огляду на викладене, на момент укладення контракту із іноземною структурою «Slavena-lux» S.R.L. (тобто станом на 31 січня 2011 року) ТОВ «Вінкрон» виходило із того, що умови зазначених вище договорів змінюватися не будуть, а відтак, розраховувало отримати прибуток від операції з продажу халви цукрової, халви з арахісом та козинаків соняшникових.

Проте, з матеріалів справи випливає, зокрема з акту перевірки, а також підтверджується поясненнями представника третьої особи, що станом на квітень місяць 2011 року змінилися умови поставки зазначених видів товару зі сторони контрагента ТОВ «Діана» шляхом збільшення ціни на зазначені вище товари.

Тому, в звязку із неможливістю зміни умов контракту, укладеного з іноземною фірмою «Slavena-lux» S.R.L., ТОВ «Вінкрон» вимушено здійснювало поставку товару (халви цукрової, халви з арахісом та козинаків соняшникових) по цінам, що були нижчими від ціни їх придбання.

Саме тому, суд прийшов до висновку, що факти, викладені у акті перевірки щодо нікчемності вказаних вище господарських операцій, не відповідають дійсним обставинам справи, адже збитковість господарської операції сама по собі не може бути підставою для визначення господарської діяльності такого субєкта як негосподарської, оскільки при здійсненні господарських операцій існує комерційний ризик не отримати дохід від такої операції.

А відтак, прибутковість кожної окремої операції не є обовязковою ознакою господарської діяльності, яка може включати і окремі збиткові операції, які, хоча й були спрямовані на одержання прибутку, однак з обєктивних причин призвели до незапланованих негативних фінансово-економічних наслідків.

Окрім наведеного, судом встановлено, що все ж господарська операція з приводу поставки інших видів товару фірмі «Slavena-lux» S.R.L. була прибутковою для ТОВ «Вінкрон», незважаючи на втрати з приводу поставки халви цукрової, халви з арахісом та козинаків соняшникових.

Зазначене підтверджується тим, що згідно із Специфікацій від 31 січня 2011 року, що були додатком до договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Вінкрон» та «Slavena-lux» S.R.L., позивачем здійснено поставку в тому числі й рибних консерв. Факти таких поставок підтверджуються належним чином завіреними копіями вантажно-митних декларацій, що наявні в матеріалах справи (а.с.22, 24, 26, 28, 30, 32, 34) та рахунками-фактури (а.с.23, 25, 27, 29, 31, 33, 35). Більше того, вказані обставини не заперечуються податковим органом в акті перевірки та його представником в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, тільки у разі підтвердження належними доказами тих обставин, що платник податків мав на меті придбання та продаж товарів за нижчою ціною від ціни їх придбання без певних економічних на те причин, можливо вести мову про негосподарські операції. Тобто, в такому випадку повинен бути очевидним умисел платника податків.

Однак, в ході судового розгляду, обставини, викладені у акті перевірки, не знайшли підтвердження, податковим органом не доведено наявність умислу в діях посадових осіб ТОВ «Вінкрон» на придбання та реалізацію товарів за цінами нижчими від цін їх придбання. Окрім того, податковим органом необґрунтовано зроблено висновки про нікчемність окремих епізодів господарської операції, не даючи оцінки кінцевим результатам такої операції.

Під час аналізу та дослідження обставин у справі суд виходив із того, що положеннями частини 1 статті 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час, згідно із частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, більше того, обставини, що були підставою для його прийняття спростовані матеріалами справи. З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Окрім того, з урахуванням положень частини 1 статті 94 КАС України на користь позивача підлягає стягненню 3,40 гривень судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову до суду згідно платіжного доручення №56 від 28 липня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийнятого державною податковою інспекцією у м. Вінниці 20 липня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкрон" 3,40 гривень сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович

29.08.2011