Справа № 21-2969а16
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волков О.Ф., Терлецький О.О., -
розглянувши заяву управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі - Управління) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2016 року у справі за позовом Упраління до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених субсидій,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 червня 2016 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року скасував, провадження у справі закрив.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, Управління подало заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1, 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції положення пункту 20 Порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 та статей 3, 17, 50 КАС, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2013 року, 7 серпня, 8 жовтня 2015 року, 20 жовтня 2015 року, 26 травня 2016 року (справи №№ К/800/18718/13, К/800/20345/13, К/800/13466/14, К/800/28722/15, К/800/113/15 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом згаданих положень законодавства, зокрема, у постанові від 13 вересня 2016 року (Справа № 21-1928а16) суд сформулював правовий висновок про те, що, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина, не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС.

Відповідно до статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1‒4 частини четвертої статті 50 КАС свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє колегії суддів дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За пунктом 5 частини четвертої статті 50 КАС суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, громадянин набуває право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти та стягнення з нього цієї суми як з недобросовісного набувача, спір має приватно-правовий, а не публічний характер. Отже справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Висновок Вищого адміністративного суду України щодо застосування зазначених у заяві норм матеріального права, викладений в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, не суперечить правовому висновку, висловленому Верховним Судом України.

У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право касаційному суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2016 року у цій справі.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску справи за позовом управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених субсидій про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.О. Терлецький