Справа № 621/1528/16-а
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/1528/16-а
Пр. № 2-а/621/41/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

29.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до начальника СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просив визнати дії начальника СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_2 в частині винесення (складення) постанови, серії ПС2 № 222133, що складена 24.04.2016 року, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незаконними; Визнати незаконною та скасувати постанову, серії ПС2 № 222133 від 24.04.2016 року, складену начальником СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 425 грн.; Справу закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 28.07.2016 року він отримав копію постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 № 222133, яка складена 24.04.2016 року начальником СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП

ОСОБА_2 стосовно позивача, з якою останній вперше ознайомився саме 28.07.2016 року з часу її складення.

В постанові, яка винесена за адресою м. Зміїв Харківської області, вул. Донецька, 26 (приміщення Зміївського відділення поліції) зазначено, що 24.04.2016 року о 3 год. ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ320, реєстраційний номер RZ0192С, не маючи при собі посвідчення водія та поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1. Правил Дорожнього руху України.

ОСОБА_1 стверджує, що вказана постанова від 24.04.2016 року є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач підтвердив, що дійсно 24.04.2016 року близько 3 год. ранку його разом із друзями незаконно зупинили в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області працівники поліції, серед яких був і ОСОБА_2, які застосували стосовно зупинених (позивача та його друзів) незаконні дії з перевищенням службових повноважень, у звязку з чим було розпочато кримінальне провадження.

При цьому, ОСОБА_1 мав всі необхідні та передбачені чинним законодавством документи, які працівників поліції не цікавили, про що свідчить той факт, що вони їх навіть не прохали показати. Оскільки працівники поліції незаконно доставили позивача та його автомобіль до Зміївського відділення поліції, де він перебував більше, ніж 3 години (час адміністративного затримання), то з метою приховання цих неправомірних дій та рішень стало складення працівниками поліції протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з якою його ознайомили лише через 3 місяці.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, то складений стосовно нього протокол, серії ПС2 № 222133, є незаконним та підлягає скасуванню. В оскаржуваній постанові вказані 2 особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на думку позивача як свідки події. Проте, у постанові взагалі не зазначені особи, що були зі скаржником в автомобілі під час незаконного затримання, які є дійсними очевидцями події та можуть свідчити про фактичні обставини.

В порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в постанові відсутні відомості щодо опису обставин (оскільки постанова складена в м. Змієві Харківської області за участю мешканців м. Змієва, які не були присутні під час зупинки автомобіля у с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області); порядок та строки оскарження постанови. ОСОБА_2 не встановлено також чи винний позивач у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки він був позбавлений можливості надати власні пояснення. Таким чином, ОСОБА_2 при винесенні постанови обмежився лише неповним описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При цьому, не враховано заперечення позивача та невизнання провини, умисно проігноровані очевидці та не встановлені свідків події, повно і всебічно не досліджені усі обставини справи. Крім того, в порушення вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не було розяснено права ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права та інше.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та свобод.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягав в повному обсязі.

Відповідач начальник СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 до суду не зявився. Листами Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 18.08.2016 року вих. № 6946/119-79 та від 30.08.2016 року вих. № 7252/119-79/01-16 було повідомлено, що начальник СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 був звільнений з органів Національної поліції від 08.07.2016 року, у звязку з чим повістку про виклик до суду по даній справі було повернено.

Відповідно до ст. 50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 1 статті 56 КАС України визначено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Таким чином, в даному випадку ОСОБА_2 є представником Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області, як особа, яка склала оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 33 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються, зокрема, юридичним особам - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Частинами 8, 9 статті 35 КАС України передбачено наступне вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Вважається, що повістку вручено посадовій чи службовій особі, яка є учасником адміністративного процесу, якщо її доставлено за адресою місця служби цієї особи в порядку, встановленому частиною восьмою цієї статті.

Юридичною адресою Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області є Харківська обл., м. Зміїв, вул. Донецька, 26, саме за цією адресою Зміївським районним судом Харківської області було направлено судові повістки відповідачу, однак, вони були повернені на адресу суду.

Згідно зі ст. 37 КАС України у разі відмови адресата від одержання повістки особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці, засвідчує її власним підписом і негайно повертає до адміністративного суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на вищевикладене, неявка представника Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області визнається судом неповажною, а відповідач таким, що був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

З копії Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.04.2016 року, серії ПС2 № 222133, вбачається, що начальник СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 розглянув матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом БМВ320, реєстраційний номер RZ0192С, 24.04.2016 року о 03 год. 00 хв. в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області по вул. Леніна, не мав при собі посвідчення водія та поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного, капітан поліції ОСОБА_2 постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В даній Постанові зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився. Копія постанови надіслана позивачу рекомендованим листом від 27.04.2016 року вих. № 3811 /а.с. 5/.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити: найменування органу (прізвище, імя та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи положення вищевказаних статей, Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 24.04.2016 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також винесена без зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.08.2016 року встановлено наступне:

«На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2016 року серії АП2 № 226649, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24.04.2016 року о 03 год. керував автомобілем БМВ320, державний номерний знак RZ0192C, по вул. Леніна с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю, почервоніння очей, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини не визнав.

Він пояснив, що протягом дня 23.04.2016 року керував автомобілем БМВ320, номерний знак RZ0192C, і його двічі зупиняли працівники поліції, перевіряючи документи на авто, висловлюючи сумнів щодо легального перебування автомобіля, зареєстрованого в Польщі на території України.

Близько 3 години 24.04.2016 року він їхав додому з с. Геніївка в с. Шелудьківка Зміївського району, в салоні його автомобіля було ще 3 пасажири.

Його автомобіль зупинили працівники поліції, хоча підстав для зупинення транспортного засобу не було.

Вони із застосуванням сили посадили його до салону їх службового автомобіля і тривалий час утримували там. В автомобілі йому здавлювали шию, вимагаючи надати ключі від автомобіля BMW. Діями працівників поліції йому було завдано тілесних ушкоджень.

Начальник СРПП Зміївського ВП ОСОБА_2 не пропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння на момент зупинки транспортного засобу, до того ж у них були відсутні алкотестери взагалі.

Застосував насильство, працівники поліції примусово повезли його до Зміївської ЦРЛ. Передбачаючи можливість фальсифікації результатів огляду, він такого огляду черговим лікарем не пройшов.

З лікарні його повезли до відділу поліції, де тримали з 6 по 10 годину ранку.

ОСОБА_1 зазначив, що його автомобіль було залишено на місці зупинки в с. Шелудьківка. Разом з тим, він побачив, що його авто знаходиться в дворі райвідділу поліції. Тобто, автомобіль хтось перегнав з місця зупинки до приміщення райвідділу поліції.

В салоні автомобіля знаходились службовий одяг, сумка з документами, гроші.

Не погоджуючись із діями працівників поліції, він оскаржував їх дії прокурору, керівництву поліції.

Згодом, йому повернули автомобіль, однак, були відсутні 200 грн., насос та брелок.

Судові не надано доказів правомірності зупинки поліцейськими авто ОСОБА_1

Таким чином, відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем був правомірно зупинений працівниками поліції на предмет встановлення факту управління транспортним засобом в стані сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1, які тлумачаться на його користь, дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.».

Крім того, в матеріалах справи міститься копія Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якої вбачається, що 25.04.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000031 за заявою ОСОБА_1 про неправомірні дії працівників поліції в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та незаконне вилучення його автомобілю БМВ320, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України /а.с. 6/.

В той же час, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.04.2016 року, зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що позивач не мав при собі необхідних документів.

В оскаржуваній постанові наявні підписи двох осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4, однак, їх процесуальний статус не визначений.

За таких обставин суд вважає винність ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.

Крім того, відповідачем, в порушення ст. ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не розяснено позивачу його права, в тому числі право на правову допомогу.

При цьому, суд зважає на те, що зазначені вище посилання ОСОБА_1 у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень , зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 268, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії начальника СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_2 в частині винесення Постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 № 222133 від 24 квітня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення незаконними.

Скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 № 222133 від 24 квітня 2016 року, винесену начальником СРПП Зміївського ВП Чугуївського ВП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: