Справа № 466/4025/16-а
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4025/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І

при секретарі Мазур Ю.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Паславської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_1, до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, визнання незаконним і скасування рішення про припинення виплати пенсії та зобов'язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_1, звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому просила постановити рішення, яким:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо прийняття рішення від 14 грудня 2015 року про припинення виплати пенсії;

- визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 14 грудня 2015 року про припинення виплати пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова поновити їй, ОСОБА_3, нарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту припинення, а саме з 01січня 2016 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова нарахувати та виплатити їй, ОСОБА_3, з 01 січня 2016 року компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ;

- допустити негайне виконання постанови в порядку ст. 256 КАС України;

- стягнути з відповідача на користь на її користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зіслалась на те, що Управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (далі - УПФУ у Шевченківському районі м. Львова) їй, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заяви від 25 березня 2015 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до рішення УПФУ у Шевченківському районі м. Львова від 14 грудня 2015 року виплату пенсії припинено з 01 січня 2016 року у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VI1I з 01 квітня 2015 року.

У відповідь на її звернення щодо підстав припинення виплати пенсії УПФУ у Шевченківському районі м. Львова листом від 19 лютого 2016 року №1-11 повідомило, що виплату пільгової пенсії припинено у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII.

Листом від 29 лютого 2016 року № 158/1-20 головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що за наслідками проведеної перевірки матеріалів пенсійної справи встановлено, що при призначенні пенсії спеціалістом УПФУ в Шевченківському районі м. Львова були порушені вимоги чинного законодавства, а саме призначено пенсію у віці 51 рік, а також те, що територіальним управлінням 14 грудня 2015 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, одночасно зазначивши, що листом від 14 січня 2016 року № 473/02-10 її, ОСОБА_3, повідомлено про припинення виплати пенсії.

З такою позицією відповідача не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005року № 22-1 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до листа УПФУ в Шевченківському районі м. Львова від 19 лютого 2016 року №1-11 вказано, що згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції, чинній на день звернення за пенсією, право на даний вид пенсії вона, ОСОБА_3, набувала з 01 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1.8 названого вище Порядку особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного Фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

При цьому слід зазначити, що їй 51 рік виповнився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, враховуючи той факт, що пенсія призначається з дати виникнення права на неї, то вона, ОСОБА_3, набула право на пенсію саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне, страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV пенсія призначається довічно.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на який посилається відповідач як на підставу припинення виплати пенсії, не передбачено жодних підстав для таких припинень.

Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-1V передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст. 35 та ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова Паславська О.І. позовні вимоги не визнала, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до матеріалів справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебувала на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З 01 січня 2016 року позивачу ОСОБА_3 припинено виплату пенсії на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова від 14 грудня 2015 року, у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VI1I з 01 квітня 2015 року.

19 лютого 2016 року позивач ОСОБА_3 отримала з з УПФУ у Шевченківському районі м. Львова відповідь за №І-11 на своє звернення щодо підстав припинення виплати пенсії. В даній відповіді зазначалося, що виплату пільгової пенсії припинено у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII.

Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення», «Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731.

Приписами ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до листа УПФУ в Шевченківському районі м. Львова від 19 лютого 2016 року №1-11 вказано, що згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції, чинній на день звернення за пенсією, право на даний вид пенсії вона, ОСОБА_3, набувала з 01 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1.8 Порядку особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного Фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Позивач ОСОБА_3 досягла віку 51 рік ІНФОРМАЦІЯ_2 року та враховуючи той факт, що пенсія призначається з дати виникнення права на неї, то вона, ОСОБА_3, набула право на пенсію саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне, страхування» пенсія призначається довічно.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на який посилається відповідач як на підставу припинення виплати пенсії, не передбачено жодних підстав для припинення виплати раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Доводи представника Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова Паславської О.І. в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 256 КАС України, ст.ст.19, 46, 92 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 45, 46, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо прийняття рішення від 14 грудня 2015 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_3.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова від 14 грудня 2015 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова поновити ОСОБА_3 нарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту припинення, а саме з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з 01 січня 2016 року компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Постанову суду в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_3 пенсії у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк