Справа № 308/8661/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 345281 від 11 серпня 2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.08.2016 р. ОСОБА_3 біля 10:40 год. керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA номерний знак AO 0250 ВІ в с.Запитів Львівської області здійснив обгін з іншого автомобіля який їхав на невеликій швидкості з дотриманням правил дорожнього руху та продовжив рух. Через декілька метрів руху вперед, з'явилася суцільна смуга та перехрестя, яке позивач проїхав з дотриманням ПДР України.

Згодом його наздогнали працівники патрульної поліції, та зупинивши пояснили, що він порушив правила дорожнього руху та склали відносно ОСОБА_3 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія АР № 345281 від 11.08.2016 р. Відповідно до даної постанови ОСОБА_3 визнано винним у порушенні вимог п. 14.6 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Позивач надав пояснення, що він не порушував ПДР України, а обгін закінчив до початку суцільної смуги та перехрестя.

Жодних доказів до постанови не додано та не зазначено. Жодних свідків до постановни не внесено.

Вказану постанову вважає незаконною, такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства, а тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, позивач надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності та відсутності його представника.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заперечення відповідно до яких проти задоволення позову заперечує вважає, що 11.08.2016 р. ОСОБА_3 порушив п.14.6.а ПДР України обгін заборонено на перехресті внаслідок чого відносно нього правомірно було складено постанову про адміністративне правопорушення ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як розяснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Тому, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як наслідок, ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11.08.2016 р. відносно ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 345281, згідно якої ОСОБА_3 11.08.2016 р. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Київ Чоп здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП Згідно вказаної постанови позивача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Однак, даний факт було зафіксовано працівником поліції не в автоматичному режимі, а інспектор поліції встановив порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху без будь-яких допоміжних засобів.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Наданий суду представником УПП у м. Львові ДПП відеозапис щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суд не може прийняти як доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення оскільки, на відеозаписі не вказано місце і при яких обставинах ОСОБА_3 порушив п.14.6 (а) ПДР України. Крім цього, не вказане саме правопорушення, за яке ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі вишенаведеного суд дійшов висновку, шо при складанні постанови субєктом владних повноважень інспектором ВПОДДЗ бат. № 3 УПП у м. Львів ОСОБА_4 вчинено порушення вимог ст. 280 КУпАП, а саме не зясовані всі істотні обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням того, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст. ст.222, 251, 258, 288 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, Законом України «Про національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 345281 від 11 серпня 2016 р. про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1