Справа № 810/4223/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2016 року № 810/4223/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України
провизнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 547/26992.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2015 № 10/10-І-3007/88/ІІ.

3. Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєструвати подану ОСОБА_1 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації відносно садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду справу № 810/4223/15 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 03.11.2015 р. справу прийнято до провадження суддею Іщуком І.О. та зобов'язано відповідача 2 у строк до 15 грудня 2015 року опублікувати оголошення про призначення судового розгляду адміністративної справи № 810/4223/15 у виданні, в якому цей нормативно-правий акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

На виконання вимог ухвали суду від 03.11.2015 р. Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в Офіційному віснику України 2015, № 97 було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі № 810/4223/15.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 2, встановлюючи нову адміністративну послугу - надання суб'єктом владних повноважень інформації щодо відповідності місця розташування об'єкту вимогам державних будівельних норм, діяв за межами своїх повноважень, створив перешкоди позивачу для реалізації його права на введення в експлуатацію садового будинку, звузив його права в розумінні норм Конституції України, створив додаткову, раніше жодним законом або нормативно-правовим актом не передбачену адміністративну послугу, що характеризує додаток 2 до Порядку як протиправний.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки інформація, зазначена позивачем в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, не узгоджувалася з доданими документами, а саме в технічному паспорті відсутня відмітка про проведення їх технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку та не зазначено такої інформації в п. 7 Декларації. Вважає, що дії Департаменту стосовно повернення поданої позивачем Декларації на доопрацювання є законними та вчиненими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та Конституцією України.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що твердження позивача, що у Мінрегіонбуду немає правових підстав для визначення форми відмітки для проставлення у технічному паспорті є безпідставними та надуманими. Отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є складовою частиною технічного обстеження об'єкта будівництва, яке проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації). Твердження позивача про те, що він змушений звертатися за отриманням інформації про відповідність місця розташування об'єкта до органів влади, є безпідставним. Інформація про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм дозволяє визначити можливість/неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а тому її зазначення у формі відмітки про проведене технічне обстеження є необхідним та правомірним.

Окрім того, отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм виконавцем не є за змістом адміністративною послугою, критерії якої визначено Законом України «Про адміністративні послуги».

Також представник відповідача 2 зазначає, що додаток 2 до Порядку діє виключно разом з п. 6 р. ІІ Порядку. Проте, позивач просить визнати протиправним та скасувати лише додаток 2 до Порядку, але не ставить таку ж вимогу щодо п. 6 р. ІІ Порядку, що у разі задоволення позовних вимог, призведе до порушення прав та законних інтересів фізичних осіб та суб'єктів господарювання через відсутність механізму реалізації вимог Закону.

Так, Декларація позивача про готовність об'єкта до експлуатації повернута позивачу у зв'язку із тим, що в ній не відображено інформації про проведення технічного обстеження, на підставі якого визначається відповідність проведених будівельних робіт державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Отже, на думку відповідача 2, відповідач 1 при розгляді заяви позивача дотримувався вимог наказу Мінрегіонбуду від 24.04.2015 № 79.

В судовому засіданні за згодою сторін суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2010 року позивач придбав садовий будинок та земельну ділянку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу садового будинку від 10.06.2010 р. № 3174, договором купівлі -продажу земельної ділянки від 12.06.2010 р. № 3237 та актом на право власності на земельну ділянку.

В подальшому, до кінця 2010 року, під час проведення реконструкції придбаного садового будинку, позивач самовільно збудував та переобладнав ряд приміщень, чим збільшив загальну площу садового будинку з 29,1 м 2 до 103,1 м 2.

22.07.2015 р. позивач подав до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області заяву про прийняття в експлуатацію садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Садовий будинок по вул. Магістральна, 209 в с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області» листом від 12.08.2015 р. №10/10-30/1208/03 (10/10-І-3007/88/ІІ від 30.07.2015 р.) Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повідомив позивача про те, що під час перевірки поданої ним декларації виявлено, що остання оформлена із порушенням вимог, установлених Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79, а саме: в п. 7 відсутня необхідна інформація; в п. 8 декларації зазначений кадастровий номер не узгоджується із інформацією, зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку та договорі купівлі-продажу садового будинку; в п. 8 неправильно зазначено інформацію про документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

На підставі викладеного подану позивачем декларацію було повернуто йому відповідачем 1 на доопрацювання.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем 1 рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (надалі - Закон N 3038-VI).

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону N 3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року;

збудовані до 12 березня 2011 року:

громадські будинки I і II категорій складності;

будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

На виконання розділу I Закону України від 13 січня 2015 року N 92-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт"Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-будівельного господарства України розроблено Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 квітня 2015 року N 79 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 р. за N 547/26992) (надалі - наказ N 79).

Тобто, порядок проведення технічного обстеження під час технічної інвентаризації з проставлянням відмітки у технічному паспорті індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв.м. включно розроблено у відповідності до вимог Перехідних положень Закону N 3038-VI, тобто в межах наданих Мінрегіонбуду повноважень.

Таким чином, твердження позивача про відсутність у Мінрегіонбуду правових підстав для визначення форми відмітки для проставляння у технічному паспорті суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 р. ІІ Порядку N 79 технічне обстеження об'єктів проводиться відповідно до цього Порядку з урахуванням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також особливостей, передбачених пунктом 6 цього розділу.

Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із цим Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Технічне обстеження включає такі етапи:

попереднє (візуальне) обстеження об'єкта, у тому числі огляд і фотографування об'єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення категорії складності об'єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності);

детальне (інструментальне) обстеження об'єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності).

Якщо етапи технічного обстеження об'єкта, що проводилось, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження.

Не дозволяється проведення технічного обстеження виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями чи іншими документами без візуального огляду об'єкта.

Пунктом 6 р. ІІ цього ж Порядку визначено, що технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження з проставлянням у технічному паспорті відмітки за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Відмітка про проведене технічне обстеження проставляється у технічному паспорті на схематичному плані земельної ділянки.

Отже, за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта, з урахуванням інформації щодо відповідності місця його розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури, встановлюється можливість/неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а відтак, отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є складовою частиною технічного обстеження об'єкта будівництва, яке проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації).

Таким чином обов'язок отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм покладається на виконавця, тобто особу, яка безпосередньо проводить технічну інвентаризацію, а, отже, твердження позивача про те, що він безпосередньо повинен звертатися за отриманням такої інформації, що є додатковою адміністративною послугою, що покладається на нього, суд вважає необґрунтованим.

Отже, вимога про отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є певним заходом безпеки експлуатації будинку.

Слід також зазначити, що незважаючи на те, що позивач самостійно добудував та переобладнав ряд приміщень свого будинку без відповідного дозволу, порядок щодо введення останніх в експлуатацію повинен бути дотриманий повністю, оскільки така вимога зумовлена безпекою їх експлуатації. Окрім того, суд враховує те, що положеннями чинних законодавчих актів, зокрема, тих, що стосуються введення будинків, споруд в експлуатацію без отримання дозволу на будівництво не передбачено жодних виключень щодо порядку введення їх в експлуатацію, зокрема, щодо оформлення декларації про готовність об'єкту до експлуатації. Тобто, спрощеної процедури для введення в експлуатацію добудованих та переобладнаних приміщень чинним законодавством не передбачено.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує положення Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року N 687-XIV (надалі - Закон N 687-XIV), Закону України «Про будівельні норми» від 5 листопада 2009 року N 1704-VI (надалі - Закон N 1704-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону N 687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За визначенням ст. 1 Закону N 1704-VI будівельні норми - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Так, відповідно до статті 14 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" Кабінет Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N 1764 затверджено Технічний регламент будівельних виробів, будівель і споруд.

Технічний регламент розроблений з урахуванням вимог Директиви Ради Європи 89/106/ЄЕС від 21 грудня 1988 р. про зближення законів, підзаконних актів та адміністративних положень держав-членів стосовно будівельних виробів і визначає основні вимоги до будівельних виробів (далі - вироби), будівель і споруд (далі - споруди) щодо забезпечення безпеки життя і здоров'я людини, безпеки експлуатації, механічного опору та стійкості, пожежної безпеки, економії енергії, захисту навколишнього природного середовища, а також процедури оцінки відповідності виробів установленим вимогам та порядок їх застосування.

Пунктом 11 вказаного Технічного регламенту визначено основні вимоги до споруд, якими є:

1) забезпечення механічного опору та стійкості. Навантаження на споруду під час зведення та експлуатації не повинне призводити до руйнування її в цілому чи окремих її частин і деформації, більшій за ту, що допускається будівельними нормами;

2) дотримання таких вимог пожежної безпеки:

збереження несучої здатності конструкцій протягом визначеного часу;

обмеження поширення вогню та диму в споруді, а також на сусідні споруди і прилеглі території;

забезпечення евакуації людей із споруди або їх рятування в інший спосіб;

забезпечення безпеки рятувальних команд;

3) забезпечення:

безпеки життя і здоров'я людини та захисту навколишнього природного середовища. Споруда повинна відповідати вимогам законодавства з питань охорони здоров'я людей та навколишнього природного середовища;

безпеки експлуатації. У процесі експлуатації споруд повинні бути виключені ризики нещасних випадків;

захисту від шуму. Рівень шуму та вібрації у спорудах не повинен перевищувати встановлені норми;

економії енергії. Під час проектування, зведення споруди та її обладнання слід забезпечити ефективне використання енергії, необхідної для експлуатації, з урахуванням кліматичних умов.

З урахуванням наведених вище вимог суд приходить до висновку про те, що інформація про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм дозволяє визначити можливість чи неможливість надійної та безпечної експлуатації об'єкта будівництва, а тому її передбачення у формі відмітки про проведене технічне обстеження є необхідним та правомірним.

Відповідно до п. 2 р. ІІІ Порядку N 79 замовник або його уповноважена особа подає з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги" до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта, до якої додаються:

два примірники заповненої декларації;

звіт про проведення технічного обстеження об'єкта з інформацією щодо можливості його надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно);

засвідчені в установленому порядку копії:

документи, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт;

технічний паспорт (з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу II цього Порядку).

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно, подаються за умови проставляння в них відмітки про проведення їх технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Таким чином, вимога щодо проведення технічного обстеження приміщень, які вводяться в експлуатацію за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 79, є обов'язковою.

Суд також погоджується із твердженнями відповідача 2 про те, що додаток 2 до Порядку діє виключно, разом із пунктом 6 р. ІІ Порядку. Між тим, позивачем не заявлено вимоги щодо визнання вказаного пункту Порядку нечинним, що у разі скасування додатку 2, призведе до відсутності механізму реалізації вимог Закону.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що будівництво об'єктів позивача здійснювалося в іншому законодавчому полі, оскільки в такому б випадку будівництво повинно було б здійснюватися на підставі дозволу на проведення будівельних робіт (реконструкції). Інших законодавчих актів, окрім наведених вище, які б дали підстави ввести в експлуатацію добудовані об'єкти без дозволу на будівництво, чинне законодавство не містить.

Слід також зазначити, що наказ Мінрегіонбуду від 24.04.2015 р. № 79 наразі вичерпав свою дію, оскільки п. 9 Прикінцевих положень Закону, на виконання якого наказ був прийнятий, діяв лише до 31.12.2015 р.

Зважаючи на викладене вище суд приходить до висновку, що додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 є складеним у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо тверджень позивача про те, що отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державних будівельних норм є адміністративною послугою, слід зазначити наступне.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 6 вересня 2012 року N 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Статтею 5 Закону визначено основні вимоги до регулювання надання адміністративних послуг. До таких вимог відносяться: 1) найменування адміністративної послуги та підстави для її одержання; 2) суб'єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; 3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; 4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги; 5) граничний строк надання адміністративної послуги; 6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Адміністративні послуги визначаються виключно законом (ч. 2 названої статті).

Виходячи із аналізу наведених положень слід дійти висновку, що отримання інформації про відповідність місця розташування об'єкта будівництва вимогам державним будівельних норм виконавцем не є за своїм змістом адміністративною послугою, визначеною Законом України «Про адміністративні послуги».

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування додатку 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 547/26992, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до п. 5 Порядку № 79 орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію на доопрацювання з обґрунтуванням причин, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Як вбачається підставою для повернення позивачу декларації на доопрацювання стало, зокрема, те, що в п. 8 декларації зазначений кадастровий номер не узгоджується з інформацією, зазначеною в державному акті на право власності на земельну ділянку та договорі купівлі-продажу садового будинку, неправильно зазначено документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

Доказів того, що позивач усунув вказані недоліки матеріали справи не містять. Враховуючи, що ані позивачем, ані відповідачем 1 не надано суду поданої позивачем декларації, суд позбавлений можливості надати оцінку виявленим недолікам.

З урахуванням того, що додаток 2 до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, було складено у відповідності до вимог чинного законодавства, беручи до уваги те, що позивачем не було усунуто недоліки поданої декларації, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2015 № 10/10-І-3007/88/ІІ та зобов'язання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєструвати подану ОСОБА_1 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації відносно садового будинку в садівницькому товаристві «Воїн-2» за адресою: АДРЕСА_1, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко