Справа № 804/4780/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2016 рокусправа № 804/4780/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 р.

у справі № 804/4780/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ БАНК КОНТРАКТ ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року до ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому прость визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Контракт ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Контракт, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1287/2015 від 10.09.2015 року; зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Контракт ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Контракт, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1287/2015 від 10.09.2015 року та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк Контракт, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1287/2015 від 10.09.2015 року; зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Контракт, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1287/2015 від 10.09.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року провадження за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ БАНК КОНТРАКТ ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони до суду не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 №671 Про віднесення ПАТ Банк Контракт до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.10.2015 №183 про запровадження з 07.10.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Контракт.

10 грудня 2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №876 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Контракт.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає підвідомчість справ господарським судам, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, тому зазначений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 ст. 3 КАС України, встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як встановлено судовим розглядом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 №671 Про віднесення ПАТ Банк Контракт до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.10.2015 №183 про запровадження з 07.10.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Контракт.

10 грудня 2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №876 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Контракт.

Частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з п.7 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Верховний Суд України в постанові від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 зазначив, що «виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ "Про банки та банківську діяльність", пункту шостого статті 2 Закону № 4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.»

Отже, такі спори підлягають вирішенню Господарськими судами в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що даний спір не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції та не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги не спростовуються обґрунтованість висновків суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 р. у справі № 804/4780/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак