Справа № 813/2434/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року № 813/2434/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представників сторін:

від відповідача - Дутканич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною і скасування податкової вимоги,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною і скасування податкової вимоги від 16.05.2016 року за №Ф-77-23.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 31.07.2014 року здійснив державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за власним рішенням. Таким чином, зазначає позивач, він з 31.07.2014 року не є платником єдиного внеску та не має обов'язку своєчасно і в повному обсязі нараховувати, обчисляти та сплачувати єдиний внесок, а тому нарахування відповідачем заборгованості зі сплати єдиного внеску є безпідставним та протиправним. Крім того, йдеться в позовній заяві, 05.05.2016 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення по справі №813/1213/16 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 21.08.2015 року за №Ф-1570/08У, яким позов задоволено. Предметом оскарження у даній справі було скасування вимоги від 21.08.2015 року за № Ф-1570/08У на суму 6339 грн. 75 коп., в яку входять 1690 грн. 60 коп. нової вимоги.

Позивач дав аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Відповідач у запереченні на позовну заяву зазначає про те, що за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1690 грн. 60 коп., яка і була відображена у спірній вимозі.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача та представника відповідача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

16.05.2016 року ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-77-23, у якій вимагалось сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1690 грн. 60 коп.

За результати адміністративного оскарження дана вимога про сплату боргу (недоїмки) була залишена без змін.

Позивач, не погодившись з такою вимогою, оскаржив її до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року за № 2464-VI, з наступними змінами та доповненнями, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як передбачено ст.25 даного Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Абзацом 1 п.4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року за №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953, визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи картки особового рахунку позивача і Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік за ним числиться заборгованість у розмірі 1690 грн. 60 коп., яка виникла у проміжку липня-грудня 2013 року та січня-липня 2014 року. При цьому, судом враховано суму, яка була сплачена позивачем згідно квитанції №41 від 24.06.2014 року та відображена у картці обліку.

Згідно довідки про надання інформації ДПІ у Сихівському районі Головного управління ДФС у Львівській області від 05.01.2016 року за №155/10/13-50-23-00/11 станом на 05.01.2016 року сума боргу позивача становить 1690 грн. 60 коп.

Відтак, контролюючим органом було сформовано вимогу від 16.05.2016 року за №Ф-77-23 на суму 1690 грн. 60 коп., яка була надіслана позивачу у встановленому законом порядку.

У свою чергу, судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що сума, яка зазначена у цій вимозі входить також у вимогу від 21.08.2015 року за №Ф-1570/08, яка скасована у судовому порядку (постанова Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2016 року за №813/1213/, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 року), оскільки згадана вимога хоч і містила в собі суми по заборгованості в розмірі 1690 грн. 60 коп., однак скасована з мотивів неправильного обрахунку суми заборгованості в цілому, зазначивши про наявність боргу в сумі 1690 грн. 60 коп., а не 6339 грн. 75 коп., як зазначено у вимозі за №Ф-1570/08.

Не можуть бути покладені в основу судового рішення посилання позивача і на те, що законом не передбачено надсилання двох вимог з однієї і тої ж суми боргу (вимоги за №Ф-1570/08 та спірної вимоги) за відсутності підстав для відкликання однієї з них, оскільки на час ухвалення судового рішення у цій справі вимога за №Ф-1570/08 є скасованою у судовому порядку.

Враховуючи те, що судом під час розгляду справи не встановлено обставин недотримання відповідачем критеріїв правомірності спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) передбачених ч.3 ст.2 КАС України, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 жовтня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк