Справа № 810/2965/16
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2965/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року 810/2965/16

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання – Феленюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об’єктів Чорнобильської АЕС» до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Управління забезпечення функціонування об’єктів Чорнобильської АЕС» (далі – УЗФО) звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про усунення виявлених ревізією порушень від 12.08.2016 № 25-07-18-14/5129.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Так, відповідачем було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2014 по 01.04.2016, за результатами якої складено акт від 22.07.2016 № 25-07-21/11. На підставі акту ревізії позивачу направлено вимогу про усунення виявлених порушень від 12.08.2016, які позивач вважає безпідставними.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на II квартал 2016 року та на підставі направлень на проведення ревізії працівниками Держфінінспекції в Чернігівській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства „Управління забезпечення функціонування об’єктів Чорнобильської АЕС” за період з 01.04.2014 по 01.04.2016.

В ході ревізії були встановлені порушення з боку позивача, які були викладені в акті ревізії від 22.07.2016 №25-07-21/11. Оскільки під час проведення контрольного заходу виявлені ревізією порушення усунуті не були, згідно з п. 7 ст. 10 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» позивачу листом від 12.08.2016 № 25-07-18-14/5129 направлено вимогу про усунення виявлених порушень, зокрема:

- у порушення ст. 15 ЗУ «Про оплату праці», п.п. 1, 2 Положення про виплату надбавок, пов’язаних із пересувним та роз’їзним характером робіт в будівництві, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 01.06.1989 № 169/10-87 (чинного в Україні відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР») в колективному договорі підприємства запроваджено умови надбавки за роз’їзний характер робіт без дотримання норм і гарантій передбачених законодавством.

Внаслідок вищезазначеного УЗФО було безпідставно нараховано та виплачено працівникам надбавки за роз’їзний характер роботи на загальну суму 4420172,52 грн., що призвело до збитків, завданих УЗФО на вказану суму.

- у порушення ст. 8, 15 ЗУ «Про оплату праці» та ст. 97 Кодексу законів про працю України, п.4.5 Галузевої угоди водіям УЗФО за період з 01.07.2014 по 01.11.2015 нараховувалась надбавка за високу професійну майстерність, в той час як вказана надбавка передбачена робітникам III-VI і вищих розрядів, якими не є водії.

Внаслідок вищезазначеного УЗФО було безпідставно нараховано та виплачено працівникам надбавки за високу професійну майстерність на загальну суму 866873,03 грн., нараховано та перераховано єдиного соціального внеску в сумі 319442,71 грн., що призвело до збитків, завданих УЗФО 1186315,74 грн.

-у порушення п.6 «Порядку відчуження об'єктів державної власності» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 № 803 з балансу УЗФО до ДСП «Чорнобильська АЕС» було передано 2 автомобілі Skoda Oktavia A5 Elegance 2.0 TDI CR/81 kW, балансовою вартістю 358321,00 грн. без отримання дозволу відповідного суб'єкта управління майном.

Внаслідок чого проведено безпідставне відчуження основних засобів вартістю 358321,00 грн., що призвело до збитків, завданих УЗФО.

-у ході організації фактичного контролю за збереженням необоротних активів, інвентаризаційною комісією, призначеною наказом директора УЗФО від 23.05.2016 №155, у присутності працівників Державної фінансової інспекції в Чернігівській області було проведено вибіркову інвентаризацію необоротних активів та запасів.

За результатами інвентаризації встановлено нестачу матеріальних цінностей, а саме: виявлено відсутність моторів на автомобілі УАЗ-469 та автомобілів ГАЗ-52-01, які рахуються за даними бухгалтерського обліку підприємства.

- у порушення п.2 ч. 5 ст. 40 ЗУ « Про здійснення державних закупівель» додаткові угоди від 26.02.2016 №1 та від 23.03.2016 року №2 до договору №16-044-Т від 28.01.2016 , щодо збільшення договірної ціни до договору поставки товару 28.01.2016 № 16-044-Т, укладеного з ТОВ «Еко-Лайф Україна» не обґрунтовано коливанням ціни на товар.

- у порушення п. 2,3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для підтримки у безпечному стані енергоблоків та об’єкта «Укриття» і здійснення заходів щодо підготовки до зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС, у тому числі на оплату робіт (заходів), виконаних у 2014 році згідно із затвердженим планом, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2011 №234 до потреби було включено та профінансовано видатки на надання платних послуг зі санітарно-гігієнічного обслуговування – виплату заробітної плати з нарахуваннями, яка була включена до їх вартості.

Внаслідок допущеного порушення профінансовано видатки на надання платних послуг - виплату заробітної плати з нарахуваннями, яка була включена до вартості платних послуг, на загальну суму 755085,68 грн., чим завдано збитків державному бюджету на вказану суму.

Позивач, не погоджуючись з вказаною вимогою, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України як орган державної влади повинна діяти відповідно до Конституції України та в межах своїх повноважень.

Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. А згідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач відповідно до покладених на нього завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення відповідач для виконання покладених на нього завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, відповідач має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, і саме такий порядок встановлений законом.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 16 вересня 2015 року у справі №21-1143а15, від 15 квітня 2014 року у справах №№21-40а14, 21-63а14), від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14).

Як встановлює частина перша статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на обов’язковість висновків Верховного Суду України, а також враховуючи, що всі пункти вимоги стосуються відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, суд приходить до висновку, що вимога Державної фінансової інспекції в Чернігівській області не створює юридичних наслідків для позивача та не порушує його прав чи інтересів, а відтак, задоволення позову не буде мати на меті їх поновлення.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 12.08.2016 № 25-07-18-14/5129 задоволені бути не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, а також усні та письмові доводи представників сторін, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб’єкта владних повноважень, судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 69-72, 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.