Справа № 753/14308/16-а
Суддя: Вовк Є. І.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/669/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві в якому просила зобов'язати відповідача здійснити з 17.06.2016 р. перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії ) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати ОСОБА_2, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-894зп від 07.06.2016 року без обмеження згідно до законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що з 05.10.2006 вона отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

17.06.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України №18-894зп від 06.06.2016 р. (а.с.8).

Згідно з листом відповідача №5380/14/Г-613 від 17.06.2016, в проведенні перерахунку пенсії по вислузі років позивачу відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з чим, з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Позивач вважає дії відповідача про відмову в перерахунку їй пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII незаконними і такими, що порушують її конституційні права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав письмові заперечення в яких не визнає вказаний позов, просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку відповідача та з 05.10.2016 р. отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_2 звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України №18-894зп від 07.06.2016 р. (а.с.8).

Листом відповідача №5380/14/Г-613 від 17.06.2016, в проведенні перерахунку пенсії по вислузі років позивачу відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII.

Відповідно до ч.І ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991р. прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з 4.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення зав призначенням або перерахунком.

Частина 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівників виплат і умов праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст.ст.22, 64 Конституції України - право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у органах прокуратури, (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічно правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10.12.2013 р. (справа №21-348а13) та 17.12.2013 р. (справа №21- 445а13).

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. За таких обставин, застосоване стосовно позивача Управлінням Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII, погіршує права позивача, а тому суперечить Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу), чого відповідачем фактично не було зроблено.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 22, 58, 64, 152 Конституції України,

ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст.ст. 4-12, 17, 159-163, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 17.06.2016 р. перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії ) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати ОСОБА_2, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-894зп від 07.06.2016 року без обмеження згідно до законодавства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення .

СУДДЯ