Справа № 592/8797/16-а
Суддя: Корольова Г. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8797/16-а
Провадження №2-а/592/324/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря - Коваленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Суми Татарінова Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.09..2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Суми Татаріновим М.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає зазначену постанову незаконною в зв'язку з тим, що даного правопорушення він не скоював та правил дорожнього руху не порушував, а викладені висновки в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Надав заперечення, в яких зазначає, що інспектор діяв відповідно до вимог законодавства України. Також надав відеозапис скоєного правопорушення. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Суми Татаріновим М.М. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що 11.09.2016 року об 09 год. 50 хв. в м. Суми по вул. Покровська площа, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу задньою частиною до тротуару, чим порушив п. 15.5 ПДР України, і при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування, чим порушив п.2.1 ПДР України (а.с.8).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 2.1 (ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність прийнятого ним рішення.

Так, відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників" від 01.07.2004 року № 1961-IV у редакції Закону України від 24.09.2008 p. N 586-VI) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі. Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п. 21.3 ст. 21 цього Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4 ст. 21 Закону).

В даному випадку вимога відповідача щодо пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не була пов'язана із складанням протоколу щодо порушення позивачем ПДР та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, проте, оскільки відповідач діяв відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Із постанови ПС 2 № 494320 вбачається, що відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності Позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП виконано та дотримано вимоги ст.ст. 33, 36 КУпАП, і які передбачають загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, у тому числі при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, про що свідчить зміст постанови та розмір штрафу, що складає 425 гривень: він є у межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стосовно розгляду справи інспектором на місці скоєння адміністративного правопорушення та відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

Конституційний суд України в своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 зазначив, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Слід звернути увагу, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням дати офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті того, чи можна словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення. і

Практичну необхідність в офіційному тлумаченні вказаного положення КУпАП автор клопотання обґрунтовує неоднозначним його застосуванням судами України при розгляді справ щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху тощо.

Приймаючи зазначене рішення Конституційний суд України виходив з того, що в ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у КУпАП неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч.І ст. 85); порушення правил рибальства (ч. З ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. З ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. З ст. 116-); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185- ). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, 14.07.2015 на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесено зміни, а саме: після ч. 1 статтю доповнено новою частиною такого змісту:

"Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Окрім цього, на виконання Закону перше речення ч. 5 ст. 258 доповнено словами "та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі".

Таким чином, на сьогоднішній день провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, під час виявлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що постанова винесена інспектором по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ч.2 ст. 299 КУпАП при оскарженні або опротестуванні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги або протесту без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 222, 245-246, 251, 258, 280, 126 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Суми Татарінова Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м.Сум шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання в повному обсязі. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова