Справа № 810/1346/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року 810/1346/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю позивача, представника відповідача та представника третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту екології та природних ресурсів Київської області Державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Розбудова", Міністерство екології та природних ресурсів України, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради

про визнання недійсним висновку Державної екологічної експертизи № 06.2-04/822 від 12 лютого 2016 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Київської області Державної адміністрації, треті особи: ТОВ "Розбудова", Міністерство екології та природних ресурсів України, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради з вимогою визнати недійсним Висновок державної екологічної експертизи від 12.02.2016 р. №06.2-04/822 по матеріалам вирубки дерево-чагарникової рослинності по вул. Толстого, 24 в м. Ірпінь Київської області на земельній ділянці площею 3,2903 га.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона є членом територіальної громади міста Ірпеня. Територія за адресою вул. Толстого, 24 в місті Ірпінь складається з двох несуміжних земельних ділянок площею 2,7129 га та площею 0,5774 га, які розділені між собою землями загального користування - вулицею Толстого. Вказані земельні ділянки є обєктами комунальної власності територіальної громади, охоронною зоною навколо промислового обєкту та зоною радіоактивно забрудненої території. Крім того, зазначена територія за адресою вул. Толстого, 24, м. Ірпінь Київської області є територією дитячого оздоровчого табору «Дружба», право власності на дане нерухоме майно було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.11.2006 р. за ТОВ «Розбудова».

Пояснює, що територія за адресою вул. Толстого, 24, м. Ірпінь Київської області була вкрита багаторічними земельними насадженнями, залишками лісу в межах міста. Ще в січні 2016 року на даній території росли сосни, дуби, явори, тополі, каштани, вільха, берези, ясені, лісовий горіх, вязи, горобина, акації, шовковиця, шипшина, суниця лісова, фіалка лісова та інші рослини й чагарники. На даній території серед дерев жили білки, дятли, сойки, солов'ї, ворони, сороки, синиці та інші птахи. Дитячий оздоровчий табір «Дружба» не експлуатувався з 1986 року після Чорнобильської катастрофи.

Вказує, що протягом лютого-березня 2016 р. ТОВ «Розбудова» - провела тотальну вирубку дерево-чагарникової рослинності та корчування пнів на вказаній території за допомогою важкої техніки, чим повністю зруйнувала рослинний шар ґрунту, білки та птахи залишились без свої домівок та запасів їжі та були вимушені покинути зазначені земельні ділянки. Екологічну систему, ландшафт, природне навколишнє середовище табору «Дружба» було зруйновано. Свої дії ТОВ «Розбудова» виправдовує зокрема оскаржуваним Висновком, буцімто цей висновок надав їй право на руйнування природного ландшафту.

Вказує, що затвердження Відповідачем зазначеного Висновку порушує права територіальної громади міста Ірпінь на безпечне довкілля та її особисто, як члена Ірпінської територіальної громади, оскільки проведення державної екологічної експертизи відбулось з порушенням вимог законодавства.

У судових засіданнях позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Треті особи - Міністерство екології та природних ресурсів України та Виконавчий комітет Ірпінської міської ради своїх представників у судове засідання не направили. Про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представники третьої особи ТОВ «Розбудова» у судових засіданнях проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2016 р. між ОСОБА_2 (замовник) та Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації (виконавець) в особі директора департаменту ОСОБА_3 укладеного Договір №03 на проведення державної екологічної експертизи.

Згідно п.1 вказаного договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання провести екологічну експертизу по матеріалам вирубки дерево-чагарникової рослинності по вул.Толстого, 24 в м.Ірпіні, Київської області на земельній ділянці площею 3,2903 га.

На підставі вказаного договору 12.02.2016 р. за №№ 06.2-04/822 заступником директора департаменту екології та природних ресурсів Київської області державної адміністрації ОСОБА_4 затверджено Висновок державної екологічної експертизи по матеріалам вирубки дерево-чагарникової рослинності по вул.Толстого,24 в м.Ірпінь, Київської області на земельній ділянці площею 3,2903 га.

Позивач вважає, що затвердження відповідачем зазначеного Висновку порушує права територіальної громади міста Ірпінь на безпечне довкілля та її особисто, як члена територіальної громади, оскільки вважає, що проведення державної екологічної експертизи відбулось з порушенням вимог законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ст.2 Закону України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 р. N45/95-ВР (далі - Закон N45/95-ВР) відносини в галузі екологічної експертизи регулюються цим Законом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства України.

Згідно ч.3 ст. 13 вказаного закону здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 р. № 808 «Про затвердження переліку видів діяльності та обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» встановлені, зокрема, таки види діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку:

- пункт 29. Вирубка дерево-чагарникової рослинності (за винятком вирубки, повязаної з веденням лісового господарства) на території площею більше 0,12 гектара;

- пункт 30. Нове будівництво обєктів, господарська діяльність (за винятком лісогосподарської) в охоронних зонах територій та обєктів природно-заповідного фонду, на територіях, прилеглих до водоохоронних зон, прибережних захисних смуг водних обєктів, зон санітарної охорони.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1996 р. №1576 місто Ірпінь входить до переліку населених пунктів віднесених до курортних. В свою чергу, відповідно до статті 28 Закону України «Про курорти» округ санітарної охорони - це територія земної поверхні, зовнішній контур якої збігається з межею курорту. В межах цієї території забороняються будь-які роботи, що призводять до забруднення ґрунту, повітря, води, завдають шкоди лісу, іншим зеленим насадженням, сприяють розвитку ерозійних процесів і негативно впливають на природні лікувальні ресурси, санітарний та екологічний стан природних територій курортів.

За таких обставин суд вважає, що земля за адресою вул. Толстого, 24, м. Ірпінь Київської області загальною площею 3,2903 га разом із ґрунтовим шаром, деревами, рослинами, тваринами та атмосферним повітрям є природною складовою частиною округу санітарної охорони. Вирубка дерево-чагарникової рослинності, нове будівництво обєктів та господарська діяльність на даній території є видами діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку, і є такими, для яких здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим.

Відповідно до статті 10 Закону N45/95-ВР замовники екологічної експертизи об'єктів, що в процесі реалізації (будівництва, експлуатації тощо) можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, зобов'язані оголосити через засоби масової інформації про проведення екологічної експертизи у спеціальній Заяві про екологічні наслідки діяльності. Еколого-експертні органи чи формування після завершення екологічної експертизи повідомляють про її висновки через засоби масової інформації.

Згідно статті 10 Закону N45/95-ВР з метою врахування громадської думки суб'єкти екологічної експертизи проводять публічні слухання або відкриті засідання. Участь громадськості в процесі екологічної експертизи може здійснюватись шляхом виступів у засобах масової інформації, подання письмових зауважень, пропозицій і рекомендацій, включення представників громадськості до складу експертних комісій, груп по проведенню громадської екологічної експертизи. Підготовка висновків екологічної експертизи і прийняття рішень щодо подальшої реалізації (використання, застосування, експлуатації тощо) об'єкта екологічної експертизи здійснюються з урахуванням громадської думки.

Відповідно до статті 15 Закону N45/95-ВР в документації на об'єкти державної екологічної експертизи повинні передбачатися, зокрема:

- комплексна еколого-економічна оцінка впливу запланованої чи здійснюваної діяльності на стан навколишнього природного середовища, використання і відтворення природних ресурсів, оформлена у вигляді окремого тому (книги, розділу) документації і Заяви про екологічні наслідки діяльності;

- забезпечення збереження, охорони і відтворення об'єктів рослинного і тваринного світу та природно-заповідного фонду;

Документація, що подається на об'єкти державної екологічної експертизи, повинна бути у встановленому порядку погоджена з заінтересованими органами та містити оцінку можливих соціальних наслідків.

Згідно п. 1 ст. 33 Закону N45/95-ВР процедура проведення екологічної експертизи передбачає перевірку наявності та повноти необхідних матеріалів і реквізитів на об'єкти екологічної експертизи та створення еколого-експертних комісій (груп) відповідно до вимог законодавства (підготовча стадія).

Постанова Кабінету Міністрів України від 31.10.1995 р. N 870 «Про Порядок передачі документації на державну екологічну експертизу» установлює умови і правила передачі документації на державну екологічну експертизу. Відповідно до абзацу другого пункту 1 додатку №2 даної Постанови Перелік документації, що передається на державну екологічну експертизу для видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку встановлено згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.2-1-2003 «СКЛАД І ЗМІСТ МАТЕРІАЛІВ ОЦІНКИ ВПЛИВІВ НА НАВКОЛИШНЄ СЕРЕДОВИЩЕ (ОВНС) ПРИ ПРОЕКТУВАННІ І БУДІВНИЦТВІ ПІДПРИЄМСТВ, БУДИНКІВ І СПОРУД»:

загальна пояснювальна записка.

паспорт (конспект) проекту (якщо він є у складі проекту).

розділ оцінки впливу на навколишнє природне середовище.

усі необхідні матеріали погодження із заінтересованими органами (в обов'язковому порядку - з органами МОЗ. Держнаглядохоронпраці. Управління пожежної охорони МВС).

Також наказом Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації від 12.10.2015 р. №23-од затверджено Інформаційну картку надання адміністративної послуги «Висновок державної екологічної експертизи», пункт 9 якої встановлює вичерпний перелік документів для отримання адміністративної послуги, а також вимоги до них.

Згідно оскаржуваного Висновку, на державну екологічну експертизу ТОВ «Розбудова» було лише передано:

1. Акт від 07.07.2015 р. №92 обстеження зелених насаджень (дерев, чагарників, газонів парків, лісопарків, насаджень, санітарно-захисних зон), що підлягають знесенню чи пересаджуванню у звязку із забудовою та впорядкуванням земельних площ та території міста Ірпеня по вул. Толстого, 24.

2. Договір оренди землі від 18.06.2008 р., зареєстрований у Ірпінському міському відділі №2 Київської РФ Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2008 р. №52.

3. Копія Рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 30.12.2013 р. №240 про призначення комісії по обстеженню зелених насаджень.

4. Декларація №КС19 про початок виконання підготовчих робіт «Реконструкція будівель житлово-оздоровчого комплексу» Київська область, м. Ірпінь, вул. Толстого, 24 видана Департаментом державної архітектурної інспекції у Київський області 09.07.2015 р.

5. Копії платіжних доручень про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають знесенню.

Зазначений перелік документів не відповідає переліку документів для отримання адміністративної послуги «Висновок державної екологічної експертизи», а також вимогам до них, затвердженого наказом Відповідача від 12.10.2015 р. №23-од та Переліку документації, що передається на державну екологічну експертизу для видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку згідно абзацу другого пункту 1 додатку №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.1995 р. N 870 «Про Порядок передачі документації на державну екологічну експертизу».

В той же час - документи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.1995 р. N870 «Про Порядок передачі документації на державну екологічну експертизу» у абзаці другому пункту 1 додатку №2 та вимогами пунктів 1.6 та 4 ДБН А.2.2-1-2003 не були передані Третьою особою 1 на державну екологічну експертизу. Не було передано: загальна пояснювальна записка, паспорт (конспект) проекту, том (книга, розділ) матеріалів оцінки впливу на навколишнє природне середовище у відповідності з вимогами ДБН А.2.2-1-2003 у складі проектної документації (п. 1.2 ДБН А.2.2-1-2003), усі необхідні матеріали погодження із заінтересованими органами (в обов'язковому порядку - з органами МОЗ. Держнаглядохоронпраці. Управління пожежної охорони МВС), погоджена в установленому порядку «Заява про наміри» та підтвердження публікації цієї заяви в пресі (п. 1.6 ДБН А.2.2-1-2003). «Заява про екологічні наслідки діяльності» та підтвердження її оголошення у засобах масової інформації (п. 4 ДБН А.2.2- 1-2003 та ст. 35 Закону України «Про екологічну експертизу»).

Таким чином, дії та бездіяльність Відповідача щодо прийняття на державну екологічну експертизу документів, які не відповідають переліку документації, що передається на державну екологічну експертизу для видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку (Постанова Кабінету Міністрів України від 31.10.1995 р. N870), а також нездійснення перевірки наявності та повноти необхідних матеріалів для державної екологічної експертизи, в тому числі нездійснення перевірки наявності погодженої «Заяви про наміри» та підтвердження публікації цієї заяви в пресі, наявності «Заяви про екологічні наслідки діяльності» та підтвердження її оголошення у засобах масової інформації (п. 1 ст. 33 Закону N45/95-ВР) є протиправними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 Конституції України кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Згідно п. 3 ст. 2 Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості у процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орхус, Данія, 23-25 червня 1998 р.), ратифікованої Україною Законом від 06.07.1999 р., екологічна інформація означає будь-яку інформацію в письмовій, аудіовізуальній, електронній чи будь-якій іншій матеріальній формі про: а) стан складових навколишнього середовища, таких як повітря й атмосфера, вода, грунт, земля, ландшафт і природні об'єкти, біологічні різноманіття та його компоненти, включаючи генетично змінені організми, та взаємодію між цими складовими; б) фактори, такі як речовини, енергія, шум і випромінювання, а також діяльність або заходи, включаючи адміністративні заходи, угоди в галузі навколишнього середовища, політику, законодавство, плани і програми, що впливають або можуть впливати на складові навколишнього середовища, зазначені вище в підпункті а) і аналіз затрат і результатів та інший економічний аналіз та припущення, використані в процесі прийняття рішень з питань, що стосуються навколишнього середовища; с) стан здоров'я та безпеки людей, умови життя людей, стан об'єктів культури і споруд тією мірою, якою на них впливає або може вплинути стан складових навколишнього середовища або через ці складові, фактори, діяльність або заходи, зазначені вище в підпункті б).

Згідно ч.2 ст.10 Закону N45/95-ВР еколого-експертні органи чи формування після завершення екологічної експертизи повідомляють про її висновки через засоби масової інформації.

Як зазначено у письмових запереченнях відповідача від 11.05.2016 р. №02-09/35 ОСОБА_3 висновки державної екологічної експертизи опубліковані на офіційному сайті департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації: http://eko.koda.gov.ua/publichna-informatsiya/derzhavna-ekologichna-ekspertyza/.

Однак, при огляді вказаної веб-сторінці, встановлено що на ній міститься лише Інформація щодо видання висновку державної екологічної експертизи № 06.2-04/822 від 12.02.2016 р., а не повідомлені результатів державної експертизи, що на думку суд є порушенням вимог ч.2 ст.10 Закону N45/95-ВР.

Згідно пункту и) ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадянин України має право на оскарження у судовому порядку рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо порушення екологічних прав громадян у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону N45/95-ВР висновки державної екологічної експертизи є обов'язковими для виконання.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про екологічну експертизу» висновки державної екологічної експертизи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі:

1) порушення вимог законодавства про проведення державної екологічної експертизи;

2) недотримання державних санітарних норм, правил, гігієнічних нормативів, будівельних норм і правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки;

3) неврахування важливих достовірних відомостей про стан екологічної ситуації, що склалася в районі (місці) реалізації об'єкта екологічної експертизи, який може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, природних ресурсів, здоров'я людей;

4) порушення прав учасників еколого-експертного процесу, якщо це призвело до неправдивого висновку екологічної експертизи.

За таких обставин суд вважає, що відповідач, як субєкт владних повноважень, при складенні висновку порушив вимоги законодавства про проведення державної екологічної експертизи та право на участь громадськості в процесі екологічної експертизи, тому висновок Державної екологічної експертизи №06.2-04/822 від 12.02.2016 р. затверджений заступником директора департаменту екології та природних ресурсів Київської області державної адміністрації ОСОБА_4 є протиправним і підлягає визнанню недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 72, 99, 100, 158-163, 167, 227 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним висновку Державної екологічної експертизи № 06.2-04/822 від 12 лютого 2016 року затверджений Заступником директора департаменту екології та природних ресурсів Київської області державної адміністрації ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 10 жовтня 2016 р.