Справа № 463/4616/16-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Львів Справа №463/4616/16-а

Провадження №2-а/463/267/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Миличук У.Р.

прокурора Топилко І.М.

представників відповідача Наконечної Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 до Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний навчальний заклад «Ставропігійське вище професійне училище м.Львова», про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2, зменшивши позовні вимоги, просить визнати бездіяльність Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в повному обсязі - неправомірною, зобов'язати Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2 Львівської міської ради Львівської області донарахувати та виплатити частину невиплаченої одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 в розмірі 6686 грн., стягнути з Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 Львівської міської ради Львівської області на користь прокуратури Львівської області 1378,00 грн. судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-сиротою відповідно до Рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №110 від 16.03.2010. З 12.02.2012 по 13.06.2016 ОСОБА_3 навчався та виховувався у Львівській загальноосвітній школі-інтернаті №2, де перебував на повному державному утриманні. 13.06.2016р. ОСОБА_3 закінчив Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2 та з 01.09.2016р. навчається у Державному навчальному закладі «Ставропігійське вище професійне училище м.Львова».

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Оскільки у 2016 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років (з 01.05.2016р.) становити 1531 грн., розмір одноразової допомоги, що підлягала виплаті ОСОБА_3 як випускнику Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2 повинен був становити 9186 грн., в той час як останньому була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 2500 грн., що не відповідає вимогам закону, а тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 Топилко І.М. зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, що кожного року складається кошторис, який затверджується відділом освіти Личаківського району та казначейством. З урахуванням листів від 26.05.2016 №2606-231 та від 19.05.2016 №04-10/1560 була проведена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 «Про поліпшення виховання навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, директор навчального закладу подав до суду заяву, у якій позов підтримав та просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №110 від 16.03.2010 ОСОБА_3 надано статус дитини-сироти (а.с.15).

Як вбачається із довідки директора Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 Львівської міської ради Львівської області від 22.09.2016 (а.с.18), ОСОБА_3, дійсно навчався у вказаному закладі та знаходився на повному державному забезпеченні, як дитина позбавлена батьківського піклування та 13.06.2016р. (наказ №135) був випущений зі школи.

Згідно з наказом директора Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 від 06.09.2016р. (а.с.13) зобов'язано бухгалтерію закладу здійснити відповідні розрахунки по виплаті одноразової грошової допомоги випускникам 2015/2016р., в тому числі ОСОБА_3, в розмірі 2500 грн.

Вказані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.8 цього Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно ч.7 цієї статті випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Із змісту наведеного слідує, що власне випускники з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому КМ України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку; в даному випадку йдеться, як про випускників віком до 18 років, так і випускників з числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, якими відповідно до ст.1 згаданого Закону є особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

При цьому, ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Таким чином, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановленої законом.

Наведеним твердженням не суперечать приписи ст.25 вищевказаного Закону, відповідно до яких порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Вказана норма Закону виділяє: витрати, пов'язані з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу; здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу; інші виплати, передбачені цим Законом.

Статтею 39-9 вказаного Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Наведена норма регулює правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі, і жодним чином не стосується виплат передбачених ст.8 Закону до працевлаштування чи вступу до навчального закладу.

Згідно пп.4 п.13 постанови КМ України № 226 від 05.04.1994р. «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Водночас, вказана постанова, відповідно до якої умовою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів є працевлаштування учнів, студентів з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учнів, студентів, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, у цій частині суперечить вимогам Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Також відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.7ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», в розмірі не менше 6 (шість) прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, з урахуванням ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та проведених виплат спірної допомоги.

З 01.05.2016р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив 1531 грн., розмір одноразової допомоги, що підлягала виплаті ОСОБА_3 як випускнику Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2 повинен був становити 9186 грн., в той час як останньому була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 2500 грн., що не відповідає вимогам закону, а тому суд вважає за необхідне зобов'язати Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2 Львівської міської ради Львівської області донарахувати та виплатити частину невиплаченої одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 в розмірі 6686 грн.

При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 160-163 КАС України, суд,-

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 щодо невиплати випускнику з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в повному обсязі - неправомірною.

Зобов'язати Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2 Львівської міської ради Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи 23887402) донарахувати та виплатити частину невиплаченої одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 в розмірі 6686 грн.

Стягнути з Львівської загальноосвітньої школи-інтернату №2 Львівської міської ради Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи 23887402) на користь прокуратури Львівської області (отримувач: прокуратура Львівської області, , банк платника Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок №0774) 1378,00 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Р.Я. Головатий