Справа № 815/608/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/608/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Левчук О.А., суддів Єфіменка К.С., Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Прокуратура Одеської області, про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України та, уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом прокурора Одеської області від 10.10.2013 №2120к його призначено на посаду старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області. Наказом Генерального прокурора України № 51ш від 15.07.2015 в органах прокуратури Одеської області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ліквідовано. Наказом Прокурора Одеської області від 23.07.2015 № 1771к позивача призначено на посаду прокурора новоствореного відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області.

Наказом Генерального прокурора № 1дк від 16.01.2016 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обовязків у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000111 позивачу оголошено догану. Вказаному наказу передував Висновок Генеральної прокуратури України від 30.12.2015 року, затверджений Генеральним прокурором України 12.01.2016 року, за результатами службової перевірки за фактами перешкоджання працівниками прокуратури Одеської області здійсненню правосуддя Верховним Судом України та вилучення низки судових справ з Одеського окружного адміністративного суду.

Позивач вважає наказ про притягнення його до відповідальності таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а викладені у Висновку від 30.12.2015 року обставини не відповідають дійсності, оскільки будь-яких порушень, на думку позивача, ним допущено не було, а оголошена догана не має законного підґрунтя. В оскаржуваному наказі зазначається, що на підставі погоджених позивачем у період з серпня по жовтень 2015 року завідомо неправдивих клопотань у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014 року, слідчим суддею винесено низку ухвал, на підставі яких слідчим Царелунга К.П. безпідставно вилучено з Одеського окружного адміністративного суду судові справи. Як зазначає позивач, за змістом, у наказі не вказано жодної норми законодавства України чи відомчих наказів, які ним порушено при виконанні службових обовязків у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000181, не вказано, в чому полягали незаконні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню правосуддя Верховним Судом України.

Як стверджує позивач, ним у відповідності до ст. 160 КПК України вищезгадані клопотання слідчого погоджені, які у подальшому розглянуті слідчим суддею і задоволені. Слідчим проведено тимчасовий доступ до судових справ. У складених протоколах про тимчасовий доступ до речей і документів ніким не заявлено жодних зауважень, заперечень чи клопотань. Справи отримано від співробітників суду та останнім вручено копію протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису таких документів. Зазначене вказує на той факт, що зацікавлені особи володіли інформацією щодо слідчого органу, яким здійснено тимчасовий доступ до вказаних адміністративних судових справ та мали можливість заявлення відповідної вимоги щодо їх повернення. Позивач зазначає, що всі вищевказані ухвали слідчого судді, якими надано дозвіл на тимчасовий доступ до адміністративних судових справ, ніким не оскаржено та виконано. Погодження їх слідчим суддею вказує на той факт, що порушень вимог Закону під час їх складання та подання до суду не допущено, а самі клопотання є обґрунтованими. Також позивач зазначає, що вищезазначені клопотання слідчого відповідали вимогам кримінального процесуального закону, що регламентують порядок тимчасово доступу до речей і документів. У самих клопотаннях та під час їх обговорення, слідчим наведено обґрунтовані факти щодо вчинення кримінального правопорушення, підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Заборон щодо тимчасового доступу до речей і документів, передбачених ст. ст. 161, 162 КПК України встановлено не було. Крім того, у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не наведено жодного нормативного акту, який ним порушено. Між тим, з матеріалами службової перевірки він не ознайомлений. На думку позивача, зазначене вказує на те, що Висновок службового розслідування містить викривлені обставини та факти, які не відповідають дійсності.

Також позивач зазначає, що, як вбачається зі змісту Наказу від 16.01.2016 року дії вчинялись протягом червня-жовтня 2014 року, тобто за один рік та три місяці до видання Наказу, та Генеральній прокуратурі України стало відомо про це більш ніж за пять місяців до застосування дисциплінарного стягнення видання Наказу(«за втручання Генеральної прокуратури України 12.08.2015 матеріали адміністративних справ повернуто…»).

Позивач до судового засідання 11.10.2016 року не зявився надав заяву про продовження подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що підставою для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності став затверджений 12.01.2016 року Генеральним прокурором України висновок за результатами службової перевірки за фактами перешкоджання працівниками прокуратури Одеської області здійсненню правосуддя Верховним Судом України та безпідставного вилучення судових справ з Одеського окружного адміністративного суду. Службову перевірку проведено згідно з наказом Генерального прокурора України від 02.12.2015 року № 373 за зверненням Верховного Суду України щодо вжиття заходів до припинення перешкоджання прокуратурою Одеської області розгляду адміністративних справ, провадження у яких відкрито за заявами Генеральної прокуратури України про перегляд судових рішень.

Представник відповідача зазначає, що у ході службової перевірки встановлено, що у 2013 році у м. Одесі групою осіб реалізовано схему привласнення коштів Державного бюджету України шляхом маніпулювання інститутами коригування митної вартості товарів, з використанням низки підприємств, зокрема ПП Вестра, ТОВ Айті-Сервіс, ТОВ Толиман, ТОВ Вара Трейд, якими напередодні ввезено на митну територію України вантаж та сплачено самостійно визначені суми митних платежів. Від імені цих підприємств до суду подано 44 позовні заяви з вимогою про відшкодування з Державного бюджету України митних платежів, нібито надмірно сплачених у звязку з неправильно визначеною митним органом митною вартістю товарів. Вказані позови Одеським окружним адміністративним судом були задоволені. За фактом привласнення коштів державного бюджету СВ УМВС України на Одеській залізниці упродовж червня - листопада 2013 року розпочато 13 кримінальних проваджень за ст. ст. 190, 212 КК України. Водночас Генеральною прокуратурою України та Південною митницею Міндоходів у порядку ст. 237 КАС України подано до Верховного Суду України заяви про скасування судових рішень щодо відшкодування ПП Вестра, ТОВ Айті-Сервіс, ТОВ Толиман, ТОВ Вара Трейд грошових коштів, у звязку з неоднаковим застосування судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Протягом червня-липня 2014 року за заявами Генеральної прокуратури України Верховним Судом України відкрито одинадцять проваджень та винесено ухвали про витребування справ з Одеського окружного адміністративного суду, однак до Верховного Суду України надійшло лише дві справи щодо ПП Вестра та ТОВ Толиман. За результатами їх розгляду у листопаді 2014 року судові рішення щодо відшкодування цим субєктам господарювання коштів з державного бюджету скасовано. Решта судових рішень у девяти справах Верховним Судом України не було переглянуто, оскільки оригінали адміністративних справ безпідставно вилучено слідчим прокуратури Одеської області у період їх витребування Верховним Судом України (червень-вересень 2014 року) з приміщення Одеського окружного адміністративного суду, нібито, для виконання завдань кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 року. За цим фактом слідчому в ОВС ОСОБА_3, процесуальному керівнику ОСОБА_2 та начальнику відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ОСОБА_1 оголошено догану кожному. За втручанням Генеральної прокуратури України слідчим управлінням прокуратури Одеської області 12.08.2015 року матеріали адміністративних справ повернуто до Одеського окружного адміністративного суду. Вказані справи тривалий час, з червня 2014 року до серпня 2015 року, безпідставно знаходилися в органі досудового розслідування.

За таких підстав, представник відповідача зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани здійснено на підставі та у відповідності з вимогами Дисциплінарного статуту прокуратури України. Таке реагування на проступок відповідає ступеню його тяжкості. А тому наказ видано Генеральним прокурором України в межах наданих повноважень, у спосіб, що передбачений законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене представник відповідача просив повністю відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю. Та не заперечував щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Прокуратури Одеської області в судовому засіданні підтримав правову позицію відповідача, не заперечував щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом Прокуратури Одеської області № 2120к від 10 жовтня 2013 року молодшого радника юстиції ОСОБА_2 призначено на посаду старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, звільнивши його з посади слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування корупційних кримінальних правопорушень управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури області.(а.с. 43 т.1).

Наказом Прокуратури Одеської області № 1771к від 23 липня 2015 року на виконання наказу Генерального прокурора України № 51ш від 15.07.2015 у звязку з ліквідацією в органах прокуратури Одеської області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, керуючись ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», радника юстиції ОСОБА_2 призначено на посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, звільнивши його з посади старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області (а.с.44 т.1).

Наказом Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 за неналежне виконання службових обовязків у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000111 прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області раднику юстиції ОСОБА_2 оголошено догану.

У Наказі № 1дк від 16.01.2016 зазначено, що Генеральною прокуратурою України проведено службову перевірку за фактами перешкоджання здійсненню правосуддя працівниками прокуратури Одеської області. Установлено, що в результаті неналежного виконання службових обовязків слідчим в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_3, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ОСОБА_2 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Одеської області ОСОБА_4 із Одеського окружного адміністративного суду безпідставно вилучено адміністративні справи, що унеможливлювало їх судовий розгляд.

Також зазначено, що у період червня-жовтня 2014 року слідчий Царелунга К.П. за погодженням з прокурором Кузьмичовим В.Г., діючи у порушення ст. ст. 2, 9, 40 КПК України вніс до Приморського районного суду м. Одеси завідомо неправдиве клопотання про надання дозволу на проведення виїмки цих судових справ, оскільки вони нібито мають доказове значення у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014. Отримавши у такий спосіб дозвіл слідчого судді, ОСОБА_3 вилучив судові справи із Одеського окружного адміністративного суду. Такими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 унеможливлено розгляд Верховним Судом України заяв Генеральної прокуратури України про перегляд судових рішень за цими справами у порядку ст. 237 КАС України. За втручання Генеральної прокуратури України 12.08.2015 матеріали адміністративних справ повернуто до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно з абзацом 3 ст.48 Закону України Про прокуратуру від 5 листопада 1991 року № 1790-XII, за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, зокрема: недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.43 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора України); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 року № 1796-ХІІ затверджено Дисциплінарний статут прокуратури України (ОСОБА_5 за текстом - Статут).

Відповідно до ст.3 Статуту, на підставі статті 48 Закону України "Про прокуратуру" цей Статут встановлює порядок заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових і інших установ прокуратури, які мають класні чини.

Згідно вимог ч.1 ст.8 Статуту, дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Відповідно до п.1 ст.9 Статуту, дисциплінарними стягненнями є, зокрема, догана.

Згідно положень ст.10 Статуту, генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У статті 11 Статуту зазначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Судом встановлено, що службову перевірку проведено згідно з наказом Генерального прокурора України від 02.12.2015 № 373.

Як зазначено в наказі № 373 від 02.12.2015 до Генерального прокурора України надійшов рапорт прокурора другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління ОСОБА_6 щодо можливих фактів переховування матеріалів адміністративних справ. Та зазначено, що до Генеральної прокуратури України 17.11.2015 повторно надійшов лист Верховного Суду України щодо вжиття заходів до припинення перешкоджання прокуратурою Одеської області розгляду адміністративних справ, розпочатих за заявами Генеральної прокуратури України за зверненням Верховного Суду України.

За результатами службової перевірки складений Висновок від 30.12.2015 року, який затверджений Генеральним прокурором України 12.01.2016 року.

Відповідно до Висновку від 30.12.2015 року в ході службової перевірки встановлено, що у 2013 році у м. Одесі групою осіб реалізовано схему привласнення коштів Державного бюджету України шляхом маніпулювання інститутами коригування митної вартості товарів, з використанням низки підприємств, зокрема ПП Вестра, ТОВ Айті-Сервіс, ТОВ Толиман, ТОВ Вара Трейд, якими напередодні ввезено на митну територію України вантаж та сплачено самостійно визначені суми митних платежів.

Вказаними підприємствами до суду подано позовні заяви про відшкодування з державного бюджету митних платежів, які судом задоволено.

За фактом привласнення у такий спосіб коштів державного бюджету СВ УМВС України на Одеській залізниці упродовж червня - листопада 2013 року розпочато 13 кримінальних проваджень за ст.ст. 190, 212 КК України.

Водночас Генеральною прокуратурою України та Південною митницею Міндоходів у порядку ст.237 КАС України подано до Верховного Суду України заяви про скасування судових рішень щодо відшкодування ПП Вестра, ТОВ Айті-Сервіс, ТОВ Толиман, ТОВ Вара Трейд коштів, у звязку з неоднаковим застосуванням судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Протягом червня-липня 2014 року за заявами Генеральної прокуратури України Верховним Судом України відкрито одинадцять проваджень та винесено ухвали про витребування справ з Одеського окружного адміністративного суду.

Однак до Верховного Суду України надійшло лише дві справи щодо ПП Вестра та ТОВ Толиман.

Решта судових рішень у девяти справах переглянуті не були, оскільки їх оригінали у повному обсязі у період їх витребування Верховним Судом України (червень-вересень 2014 року) вилучено слідчим прокуратури Одеської області з приміщення Одеського окружного адміністративного суду для виконання завдань кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 року.

Також у висновку зазначено, що до Генеральної прокуратури України 21.07.2015 з Верховного Суду України надійшов лист щодо вжиття заходів до припинення перешкоджання прокуратурою Одеської області розгляду адміністративних справ, розпочатих за заявами Генеральної прокуратури України.

Згідно із зверненням Верховного Суду України діями прокуратури Одеської області унеможливлено розгляд заяв Генеральної прокуратури України про стягнення з державного бюджету близько 122 млн.грн. на користь ПП «Вестра», ТОВ «Айті-Сервіс», ТОВ «Толиман», ТОВ «Вара Трейд», що призводить до порушення закону та є неприпустимим.

Під час витребування Верховним Судом України 8 зазначених справ з Одеського окружного адміністративного суду для перегляду кінцевих процесуальних рішень, їх було вилучено слідчим прокуратури Одеської області та не повернуто до суду. У ході розгляду цього звернення встановлено, що оригінали судових справ у період їх витребування Верховним Судом України(червень-вересень 2014 року) з приміщення Одеського окружного адміністративного суду вилучено прокуратурою Одеської області нібито для виконання завдань кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014.

Матеріали зазначеного кримінального провадження вивчалися Генеральною прокуратурою та стан його розслідування 03.07.2015 заслухано на нараді у заступника начальника Головного слідчого управління. Предметом розслідування цього провадження є діяльність конвертаційного центру до вигодоформуючих субєктів(податкових ям) якого входили ТОВ Апріор Сервіс», ТОВ «Міртон» та ТОВ «Мрія-2010», що жодним чином не стосується вищезазначеного судового спору чи діяльності групи підприємств-позивачів, митних органів, органів казначейської служби тощо.

Також у Висновку вказується, що при направленні до Генеральної прокуратури України в липні поточного року кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 ці матеріали справ не долучено. Зазначені обставини у своїй сукупності могли свідчити про умисні дії службових осіб прокуратури Одеської області, спрямовані на перешкоджання розгляду справ Верховним Судом України, ініційованих Генеральною прокуратурою України в інтересах Держави.

У зв`язку з цим, за результатами виявлених порушень 28.08.2015 року до прокуратури Одеської області направлено лист-зауваження з вимогою ініціювати проведення за вказаним фактом службового розслідування.

Заступником прокурора Одеської області Закерничним П.І. організацію розгляду листа-зауваження Генеральної прокуратури України доручено начальнику відділу процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7.

У свою чергу ОСОБА_7, незважаючи на вимогу ініціювати проведення за цим фактом службового розслідування, передав лист Генеральної прокуратури України на особистий розгляд підлеглому прокурору відділу ОСОБА_2, який безпосередньо причетний до вилучення справ з Одеського окружного адміністративного суду. У результаті ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за підписом заступника прокурора Одеської області Закреничного П.І. підготували відповідь від 14.09.2015 за № 15/1-3073-14 про відсутність порушень закону під час вилучення справ у суді. При цьому, у Висновку вказується, що ця відповідь містить неправдиві відомості, а під час її підготовки могли мати місце факти фальсифікації матеріалів кримінального провадження.

Також у Висновку зазначено, що оглядом кримінального провадження встановлено, що у томі 66 містяться клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_3 від 24.06.2014, 29.07.2014 та 17.10.2014 до Приморського районного суду м. Одеси погоджене з прокурором Кузьмичовим В.Г., про надання дозволу на проведення виїмки матеріалів адміністративних справ в Одеському окружному адміністративному суді. Усі клопотання розглянуті суддею Івановим В.В., яким 24.06.2014, 30.07.2014 та 17.10.2014 їх задоволено.

Тексти зазначених клопотань слідчого та ухвал суду є ідентичними і у них не наведено жодних відомостей про те, що ПП «Вестра», ТОВ «Айті-Сервіс», ТОВ «Толиман», ТОВ «Вара-Трейд» мають будь-яке відношення до діяльності конвертаційного центру, до вигодоформуючих субєктів(податкових ям) якого входили ТОВ «Апріор Сервіс», ТОВ «Міртон» і ТОВ «Мрія-2010», чи вигодотранспортуючих субєктів конвертаційного центру.

Також в ході перевірки відповідачем встановлено, що за інформацією Державної фіскальної служби України від 23.12.2015 та 24.12.2015, згідно з даними Інтерактивних інформаційних панелей Аналітичного серверу ДФС не встановлено відносин ПП «Вестра», ТОВ «Айти-Сервіс», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Варра Трейд» з можливими вигодоформуючими субєктами конвертаційного центру ТОВ «Мрія-2010», ТОВ «Міртон» та ТОВ «Апріор Сервіс». Та таким чином встановлено, що підприємства, справи щодо яких безпідставно вилучено із Одеського окружного адміністративного суду, не мають відношення до розслідування кримінального провадження № 0000111.

З урахуванням викладеного, у Висновку зазначається, що слідчим в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_3 спільно з прокурором відділу процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_2 26.06.2014, 15.07.2014, 01.08.2014, 29.08.2014 та 20.10.2014 безпідставно вилучено в Одеському окружному адміністративному суді справи у яких тривало оскарження прийнятих рішень. З цією метою 24.06.2014, 29.07.2014 та 17.10.2014 до Приморського районного суду м. Одеси безпідставно внесено клопотання про надання дозволу на проведення виїмки, у яких зазначено неправдиві відомості.

Відповідно до п.4 Висновку службової перевірки, за допущені порушення вимог ст.ст. 2, 9, 36 КПК України під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014 року прокурор відділу процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_2 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

При цьому у Висновку зазначено, що за втручанням Генеральної прокуратури України слідчим управлінням прокуратури Одеської області матеріали адміністративних справ повернуто до Одеського окружного адміністративного суду 12.08.2015 року.

Під час службового розслідування позивачем надані письмові пояснення.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов'язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.п. 2, 7, 10 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; скасовувати незаконні та необгрунтовані постанови слідчих; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Положенням ч.2 ст.159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 1 ст.160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

В п.5.5 розділу 5 Положення про управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області, затвердженого наказом прокурора області № 396 від 25 жовтня 2013 року визначені повноваження старших прокурорів і прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях.

Так в п.5.5 розділу 5 Положення визначено, що прокурори відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях безпосередньо виконують завдання та доручення керівництва Управління та відділу; здійснюють нагляд у формі процесуального керівництва відповідно до вимог ст.36 КПК України, та інші передбачені законом повноваження з цих питань, за додержанням законів під час проведення досудового розслідування слідчими слідчого управління.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, предметом розгляду адміністративних справ, які були вилучені в межах розгляду кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 року за клопотаннями слідчого, погоджених позивачем, є визнання протиправною бездіяльності Митного органу щодо повернення надмірно сплачених до бюджету коштів та зобовязання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області здійснити повернення надмірно сплачених до бюджету коштів, та підприємства, справи щодо яких вилучено з Одеського окружного адміністративного суду не мають відношення до розслідування кримінального провадження № 0000111.

При цьому після проведення вилучення документів слідчим Царелунгою К.П. 03.11.2014 в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження винесено постанови про призначення судово-економічних експертиз по підприємствах ТОВ «Алпеко», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті Сервіс» проведення яких доручено експерту з економічних питань ОСОБА_8.

Згідно листа експерта ОСОБА_8 від 18.08.2015 року матеріали кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014р. надані на його адресу від слідчого в ОВС прокуратури Одеської області ОСОБА_3 були повернуті ним 03.03.2015 слідчому в ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_5.

При цьому жодних доказів складання висновків експертом за даними постановами про призначення судово-економічних експертиз суду не надано.

Листом від 12.08.2015 року № 17/1/2-3073-14 Прокуратурою Одеської області за минуванням потреби, судові справи вилучені, на підставі відповідних ухвал слідчого судді, згідно до протоколів тимчасового доступу до речей та документів від 26.06.2014 року, 15.07.2014, 01.08.2014, 29.08.2014 та 17.10.2014 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014р повернуті до Одеського окружного адміністративного суду.

Отже, як вбачається з матеріалів службового розслідування та як зазначено в наказі № 1дк від 16.01.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо щодо позивача установлено, що в результаті неналежного виконання ним службових обовязків із Одеського окружного адміністративного суду безпідставно вилучено адміністративні справи, що унеможливлювало їх судовий розгляд, та що погодження завідомо неправдивих клопотань слідчого Царелунги К.П. про надання дозволу на проведення виїмки цих судових справ, оскільки вони нібито мають доказове значення у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014р., було вчинено ОСОБА_2 у період червня-жовтня 2014 року. Та вказано, що саме такими діями ОСОБА_2 унеможливлено розгляд Верховним Судом України заяв Генеральної прокуратури України про перегляд судових рішень за цими справами у порядку ст. 237 КАС України.

При цьому посилання позивача на те, що усі клопотання про вилучення справ були погоджені слідчим суддею, що свідчить про відсутність порушень та обґрунтованість клопотань, - суд не бере до уваги, оскільки позивач згідно своїх посадових обовязків мав контролювати дії слідчого, відмовити в погодженні клопотань, які містять викривлені обставини та можуть ввести в оману суд на стадії розгляду цих клопотань.

Доводи позивача про те, що з матеріалами службової перевірки він не був ознайомлений, суд також не бере до уваги, оскільки позивач не надав докази того, що він звертався до відповідача з відповідним клопотанням, і у відповідача такий обовязок відсутній. З висновком же службової перевірки позивач був ознайомлений та самостійно надав його копію до суду.

Посилання позивача на інше кримінальне провадження, в межах якого прокуратурою Дніпропетровської області в ході обшуку було вилучено судову справу, однак службова перевірка відносно слідчого та прокурора не проводилась, суд також вважає необґрунтованими, оскільки такі посилання не стосуються предмету судового розгляду по даній справі.

Доводи позивача, що в оскаржуваному наказі Генерального прокурора України не вказано жодної норми законодавства України або відомчих наказів, які ним порушено, суд також вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається зі змісту наказу, в ньому наявні посилання на п.1 ч.1 ст.43 Закону України Про прокуратуру, яким передбачено притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків, а також наявні посилання на положення ст..ст.8-10 Статуту щодо підстав дисциплінарної відповідальності, виду дисциплінарного стягнення та повноважень Генерального прокурора щодо накладення дисциплінарних стягнень.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 12 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, в листі Генеральної прокуратури України № 17/7/2-21099-15 від 28.08.2015 адресованого заступнику прокурора Одеської області старшому раднику юстиції ОСОБА_9 зазначено, що до Генеральної прокуратури України надійшов лист Верховного Суду України щодо вжиття заходів до припинення перешкоджання прокуратурою Одеської області розгляду адміністративних справ, розпочатих за заявами Генеральної прокуратури України. Установлено, що справи в Одеському окружному адміністративному суді вилучено для виконання завдань кримінального провадження № 0000111, зареєстрованого 21.03.20-14 за фактом діяльності конвертацій них центрів ТОВ «Апріор Сервіс», ТОВ «Міртон» та ТОВ «Мрія-2010».

Також в даному листі вказано, що матеріали зазначеного кримінального провадження вивчались Генеральною прокуратурою та стан його розслідування 03.07.2015 заслухано на нараді у заступника начальника Головного слідчого управління. Предмет розслідування цього провадження жодним чином не стосується зазначеного судового спору чи діяльності групи підприємств-позивачів, митних органів, органів казначейської служби тощо. Факт вилучення в Одеському окружному адміністративному суді оригіналів зазначених адміністративних справ укрито. При направленні до Генеральної прокуратури України у липні поточного року кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 указані матеріали судових справ не долучено.

При цьому в листі зазначено, що вказані обставини можуть свідчити про умисні дії службових осіб прокуратури Одеської області направлені на перешкоджання розгляду справ Верховним Судом України ініційованих Генеральною прокуратурою України в інтересах держави. З огляду на викладене запропоновано ініціювати проведення за наведеними фактами службового розслідування. Про результати повідомити Генеральну прокуратуру України у строк до 14.09.2015 року.

Прокуратурою Одеської області листом від 14.09.2015 року № (16)15/1-3073-14 на лист Генеральної прокуратури України № 17/7/2-21099-15 від 28.08.2015 повідомлено, що виїмки були проведено у звязку з відмовою підприємств надати документи на запити, направлені відповідно до ст. 93 КПК України. Вказано, що колишнім слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_3 03.11.2014 в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, винесено постанови про призначення судово-економічних експертиз по підприємствах ТОВ «Алпеко»», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті-Сервіс», проведення яких доручено експерту з економічних питань ОСОБА_8, якою постанови та матеріали адміністративних справ отримані 18.11.2014. Матеріали адміністративних справ 03.03.2015 року повернуті експертом слідчому. З часу вилучення адміністративних справ будь-яких запитів або листів щодо їх повернення з судових та інших інстанцій до прокуратури Одеської області не надходило. У серпні 2015 року, після отримання листа Генеральної прокуратури України, матеріали адміністративних справ одразу були направлені до суду листом від 12.08.2015 за № 17/1/2-3073-17 23711 вих.15. Що стосується питання не надання до Генеральної прокуратури України у липні 2015 року матеріалів адміністративних справ разом з матеріалами кримінального провадження повідомлено, що вони не направлялись у звязку із тим, що не визнавались слідчим речовими доказами у вигляді документів по кримінальному провдженню.

При цьому, Генеральною прокуратурою України листом від 20.08.2015 року повідомлено Верховному Суду України, що його звернення, щодо повернення вилучених слідчим прокуратури Одеської області у Одеському окружному адміністративному суді матеріалів адміністративних справ розглянуто. За минуванням потреби, 12.08.2015 року зазначені у зверненні адміністративні справи повернуто в Одеський окружний адміністративний суд (а.с. 160-162т.1).

З урахуванням вищенаведеного, суд встановлено, що про факт безпідставного вилучення вищезазначених судових справ та іх повернення 12.08.2015 року відповідачу було відомо ще у вересні 2015 року. При цьому службову перевірку за даним фактом проведено згідно з наказом Генерального прокурора України від 02.12.2015 № 373 та завершено 30.12.2015 року, а дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обовязків у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000111 було застосовано до ОСОБА_2 16.01.2016 наказом Генерального прокурора № 1дк від 16.01.2016 року. Тобто з дня виявлення вищезазначеного проступку, вчиненого позивачем (14.09.2015 року), до дня застосування дисциплінарного стягнення (16.01.2016 року), з урахуванням часу проведення службової перевірки (з 02.12.2015 по 30.12.2015) сплинуло більше трьох місяців.

При цьому, як вбачається з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1дк від 16.01.2016 безпосередньо щодо позивача установлено, що в результаті неналежного виконання ним службових обовязків із Одеського окружного адміністративного суду безпідставно вилучено адміністративні справи, що унеможливлювало їх судовий розгляд. Та зазначено, що погодження завідомо неправдивих клопотань слідчого Царелунги К.П. про надання дозволу на проведення виїмки цих судових справ, оскільки вони нібито мають доказове значення у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014р., було вчинено ОСОБА_2 у період червня-жовтня 2014 року. Та вказано, що саме такими діями ОСОБА_2 унеможливлено розгляд Верховним Судом України заяв Генеральної прокуратури України про перегляд судових рішень за цими справами у порядку ст. 237 КАС України.

Отже, з огляду на це, періодом вчинення проступку позивачем, як вбачається з висновку службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1дк від 16.01.2016 є червень-жовтень 2014 року. Тобто з часу вчинення проступку (червень-жовтень 2014 року) до дня застосування дисциплінарного стягнення (16.01.2016 року) сплинуло більше одного року.

За таких підстав, з урахуванням приписів ст. 12 Дисциплінарного статуту прокуратури України, суд вважає, що відповідачем наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1дк від 16.01.2016 неправомірно було застосовано дисциплінарне стягнення, оскільки станом на 16.01.2016 року сплинув строк протягом якого позивач мав бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області раднику юстиції ОСОБА_2 винесено без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому позовні вимоги щодо скасування цього наказу в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, розглянувши справу в межах позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд дійшов до висновку що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, ч.6 ст. 128, 159-163, 254, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області раднику юстиції ОСОБА_2.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Головуючий суддя Левчук О.А.

Суддя Єфіменко К.С.

Суддя Тарасишина О.М.