Справа № 802/1234/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1234/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" про призначення документальної позапланової виїзної перевірки,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2016 року позивач, Вінницька обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, звернувся до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальність «Земельний девелопмент» про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Земельний девелопмент» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з ПП "МЕГАПРОГРЕС" за грудень 2014 року, січень-березень 2015 року, з ТОВ "БУД ОСОБА_3" за травень 2015 року та з ТОВ "КОМПАНІЯ МІРІДІС" за червень 2015 року за період з 01 лютого 2014 року по 30 червня 2016 року, тривалістю 5 робочих днів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" як юридична особа зареєстроване Вінницьким районним управлінням юстиції Вінницької області 02.08.2010 року та з 03.08.2010 року перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ.

Як зазначає позивач, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до ст.ст. 72,73, 74 ПК України, контролюючим органом виявлено обставини, що свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях вказаного товариства з ПДВ в частині визначення податкового кредиту по взаємовідносинах з наступними контрагентами:

- ПП "МЕГАПРОГРЕС" на суму ПДВ 140,0 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за грудень 2014 року, на суму ПДВ 183,3 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за січень 2015 року, на суму ПДВ 199,0 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за лютий 2015 року та на суму ПДВ 174,8 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за березень 2015 року;

- ТОВ "БУД ОСОБА_4" на суму ПДВ 68,9 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за травень 2015 року;

- ТОВ "КОМПАНІЯ МІРІДІС" на суму ПДВ 70,1 тис. грн., що містяться у декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Вищезазначені обставини, на думку податкового органу, свідчать про недотримання відповідачем вимог п. 198.1, 198.6 ст. 198 ПК України, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, а отже і про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки цього платника податків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у суду повноважень на надання дозволу на призначення позапланової перевірки за приписами п.3 Розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VІІІ, а також про відсутність у податкового органу права звернення до суду з позовом про надання такого дозволу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 81 ПК України визначено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Так, ст. 20 ПК України визначені права контролюючих органів, яким є у даному випадку Вінницька обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Зокрема, у п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки відповідно до законодавства.

При цьому, право контролюючих органів на звернення до суду стосовно надання дозволу на призначення перевірки даною нормою не визначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Так, з 01 січня 2015 року набув чинності Закон України за приписами п.3 Розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VІІІ (Закон №71), пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Із наведеної вище норми встановлено, що органом, який надає контролюючому органу дозвіл на проведення позапланової перевірки платника податку з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, визначено виключно Кабінетом Міністрів України.

Щодо передбаченої у даній нормі можливості проведення перевірки платника податку за рішенням суду, то таке рішення суду як підставу для проведення контролюючим органом перевірки платника податків слід розцінювати у контексті положень п.п.78.1.11п.78.1 ст.78 ПК України, згідно якому документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності отриманого судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Тобто, в даному випадку, враховуючи також положення п.86.9 ст.86 ПК України, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, рішення суду стосується перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність.

Наведене також підтверджується приписами п.78.2 ст.78 ПК України, згідно якого обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

При цьому, повноваження суду стосовно прийняття рішень про призначення перевірки суб'єкта господарювання нормами діючого законодавства не збільшено, надання дозволу на проведення контролюючим органом перевірки судом законодавчо не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що законодавством не передбачено випадків, відповідно до яких контролюючі органи можуть звертатися до суду з вимогами про надання дозволу на проведення перевірки, тому відсутні підстави надання судом дозволу на призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Земельний девелопмент».

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 жовтня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6