Справа № 22а-2121/11
Суддя: Дорош А. І.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-2121/11 Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Обідіної О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради

на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО січня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області, третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та виплати недоотриманої одноразової допомоги при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на проведення відповідачем виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку не в повному обсязі, як це передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО січня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради в частині відмови ОСОБА_3 в здійсненні перерахунку одноразової допомоги при народженні дитини у відповідності до положень ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та не нарахуванням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в редакції станом на 09 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову допомогу при народженні дитини відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на момент народження дитини, визначеного Законом України»Про державний бюджет на 2007 рік» в розмірі 1963 грн. 80 коп. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в редакції станом на 09 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року на дитину з урахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради просить вищевказану постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову або ухвалу суду, якщо визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ від 27 червня 2007 року, актовий запис № 247 ОСОБА_4 народилася 19 червня 2007 року, в графі батько записаний - ОСОБА_5, в графі мати записана - ОСОБА_2 (а.с.13 ).

Відповідно до довідки від 02 грудня 2009 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради ОСОБА_2 дійсно перебуває на обліку в даному управлінні праці та соціального захисту населення та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на яку поширюється дія статей 41, 43 Закону України від 18.01.2001 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Статтею 1 даного Закону визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 2, страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Одним із принципів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визначено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника), а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 «Про питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» УПСЗН з 2 кварталу 2007 р. зобовязані виплачувати спірну допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про Державну допомогу сім»ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено допомогу при народженні дитини у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.12, 14 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, на 2007 рік зупинено дію ст.12,15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23. 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12,14 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 12, 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. не визнано неконституційним зазначене положення ст.56 в частині виплати допомоги при народженні дитини.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року повинно було діяти у відповідності до ст. 12, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та нараховувати і виплачувати позивачеві допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, колегія суддів зазначає, що статтею 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Позивач звернулась до суду з позовом 03.12.2009 року, про що свідчить відповідний штамп реєстрації вхідної кореспонденції суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропуск строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Разом з цим, позивачка не заявляла клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Доказів поважності пропуску позивачем строку звернення до суду матеріали справи не містять.

Відповідач в своїх в запереченнях на адміністративний позов наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України(а.с.16-17, 30-32).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про прийняття судом першої інстанції рішення про задоволення позову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про нарахування та виплату допомоги при народженні дитини, оскільки страховий випадок у позивача, - народження дитини, виник до прийняття рішення Конституційним судом України від 09.07.2007 року та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2009 по 31.12.2007 року, оскільки дане порушення не характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, а має характер окремих протиправних дій. що полягають у не нарахуванні та не виплаті позивачці відповідної допомоги у законодавчо встановленому розмірі кожного місяця окремо.

Крім того, відповідно до Розділу 2 Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», пункт 23, у Законі України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" у статті 13 слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування" виключені та частина перша статті 15 викладена в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";

Пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" викладений у такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".

Згідно п. 24 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» статті 40-44 виключені.

Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма закону, відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", функції по виплаті допомоги до догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету.

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" зі змінами внесеними, постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57.

Відповідно до цієї постанови з 01.01.2008 р. і застрахованим, і незастрахованим особам допомогу сплачує УПСЗН. За Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік». При цьому пункт 23 неконституційним визнаний не був.

Тобто, ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" є чинною, але також є чинними вказані норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно статті 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" суб'єктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є застрахована особа, страхувальник та страховик.

При цьому, страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. За частиною 3 статті 9 вказаного закону Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"передбачено, що основним джерелом формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до Постанови КМУ № 32 від 16 січня 2007 р. у 1 кварталі 2007 р. виплачував спірну допомогу за рахунок субвенцій, що перераховувалися УПСЗН на рахунки Фонду, а починаючи з 2 кв. 2007 року, не здійснює виплату допомоги. З цього часу страхувальники (суб'єкти господарювання) не мають права здійснювати призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за рахунок коштів Фонду та відображати ці витрати в звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

З прийняттям змін у законодавстві, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, Фонд з квітня 2007 року вже не виконує функції щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до 3 трьох років застрахованим особам.

Спірна допомога виплачується за рахунок держави і саме держава узяла функцію такі виплати здійснювати.

Правові норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у часі прийняті пізніше за статтю 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", вони повністю узгоджуються з іншими нормативними актами, які визначають порядок сплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому, аналізуючи викладені обставини, враховуючи, що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна, судова колегія вважає необхідним в даному випадку застосовувати і щодо застрахованих осіб і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Так само і в 2009 році, відповідно до ч. З ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, у звязку з

тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. І на момент здійснення виплати допомоги в 2009 році стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» діяла в редакції, в якій вона діяла у 2008 році.

Таким чином, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік та 2009 рік виплачена відповідачем відповідно до діючого законодавства, а тому судом першої помилково зроблено висновок про задоволення вимог позивача про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 та 2009 рік.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради підлягає задоволенню, а постанова Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО січня 2010 року - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195-196. ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від ЗО січня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та виплати недоотриманої одноразової допомоги при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку - відмовити

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

СУДДІ: