Справа № 815/1297/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1297/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

суддів: Бойко О.Я. Кравченка М.М.

при секретарі: Драчук О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Одеського національного політехнічного університету до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №60 від 02.03.2016р.,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 жовтня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов Одеського національного політехнічного університету до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якому позивач просить: визнати неправомірними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та скасувати його постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 60 від 02.03.2016 р. у розмірі 13780 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постанова № 60 від 02.03.2016 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 13780 грн. за недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкт будівництва для виконання покладених на них функцій є такою, що винесена на підставі результатів позапланової перевірки, призначеної та проведеної з перевищенням повноважень, наданих Законами України, без всебічного, повного та обєктивного зясування всіх обставин за її результатами. Зокрема, позивач зазначив, що відповідач при розгляді поданої позивачем ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт з капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської, №6, здійснив дії, що не передбачені Порядком №466, а саме замість внесення до реєстру відомостей про повернення чи скасування декларації, фактично призначив позапланову перевірку субєкта будівництва шляхом виклику посадових осіб університету до місця їх розташування без предявлення керівництву службового посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки. Таким чином, позивач зазначив, що дії відповідача, які полягають у непредявленні керівництву університету посвідчення посадової особи Департаменту та направлення на перевірку є протиправними, а зазначення в акті перевірки факту недопущення посадових осіб до обєкта будівництва є таким, що не відповідає дійсності, відтак, постанова прийнята за наслідками такої перевірки прийнята з численними порушеннями та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та заяві про доповнення підстав позову (а.с. 4-10; 121-123).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 84-87), зазначивши, що під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства на обєкті будівництва: капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської, №6 (замовник - Одеський національний політехнічний університет) та прийняття рішення про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Одеським національним політехнічним університетом подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт з капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Кароліна-Бугаз, вул. Кароліни Собанської, №6, та останню зареєстровано відповідачем за № ОД92 (а.с.42-45).

03.02.2016 р. (вих. № 1015-05/1-1208) Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області направив на адресу позивача лист, в якому зазначено про необхідність прибути 10.02.2016 р. до Департаменту та надати відповідні документи (а.с.46).

19.02.2016 р. (вих. №401/09-06) надав відповідачу запитувані документи, які стосуються ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт (а.с. 47).

19.02.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, зі змісту якого вбачається, що у присутності інженера технічного нагляду ОСОБА_5 недопущено посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с.Кароліно-Бугаз, вул.Кароліни Собанської №6 для проведення позапланової перевірки, чим порушено положення п.1 ч. 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 р. (а.с.49).

Окрім того, 19.02.2016 р. головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено, що у присутності представника замовника Одеського національного політехнічного університету інженера технічного нагляду ОСОБА_5 під час виїзду на місце капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл. Овідіопольський район, с. Кароліна-Бугаз, вул. Кароліни Собанської №6 потрапити до зазначеного обєкту не вдалося, оскільки працівнику Департаменту було відмовлено в доступі на обєкт та документи для здійснення перевірки, були надані не у повному обсязі, чим порушено положення п.1 ч. 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., за що передбачена відповідальність п.2 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с.50-52).

19.02.2016 р. (вих. №1015-05/1-2031) відповідачем на адресу позивача надіслано примірник акта про недопущення посадових осіб та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, повідомлено про розгляд справи про правопорушення (а.с.48).

02.03.2016 р. відповідачем винесено постанову №60 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано Одеський національний політехнічний університет винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч. 6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 13780 грн. Зазначену постанову надіслано листом від 03.03.2016 року за №1015-05/1-2724. (а.с. 54-57).

Позивач, не погодившись з вказаною постановою відповідача, прийнятою за наслідками проведення перевірки, звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VI (далі - Закон № 3038), Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Порядок №553).

Відповідно до ст.41 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - обєкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи, зокрема щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Дані повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю кореспондуються з повноваженнями передбаченими п.11 Порядку №553.

Згідно ч. 2 ст.10 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ч.3 ст. 6 Закону № 3038 до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктами 1, 3 ч.11 зазначеного Порядку встановлено, що з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих обєктами нагляду; мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених обєктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: видавати обовязкові до виконання обєктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; притягати посадових осіб обєктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону. За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду обєкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Так, відповідно до п.п. 5, 7 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт з капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської №6.

З метою перевірки достовірності даних, наведених у ОСОБА_3 відповідачем запропоновано позивачу листом від 03.02.2016 року (вих. №1015-05/1-1208) надати відповідні документи (а.с. 46).

Як зазначено відповідачем, з метою проведення перевірки достовірності даних, зазначених у ОСОБА_3, посадовими особами департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 19.02.2016р. було здійснено виїзд до місця капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської №6, однак представник позивача (інженер технічного нагляду ОСОБА_5) не допустила посадових осіб Департаменту для проведення позапланової перевірки, чим порушено положення п. 1 ч. 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно п. 7 Порядку №553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

За змістом п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Допитаний у судовому засіданні свідок, інженер технічного нагляду Одеського національного політехнічного університету ОСОБА_5, зазначила, що вона особисто приходила до департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та надала інспектору всі необхідні документи. Твердження відповідача щодо виїзду посадової особи відповідача на місце капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл. Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської №6 та неможливість потрапити до зазначеного обєкту в звязку тим, що нею відмовлено в доступі на обєкт, не відповідають дійсності.

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу від 19.02.2016 р. (п.5), складеного посадовою особою відповідача, зазначаючи про виявлене правопорушення інспектор вказує, що «…потрапити до вищевказаного обєкту не вдалося, оскільки працівнику Департаменту в доступі на обєкт відмовив, та документи для здійснення перевірки були надані не в повному обсязі…». При цьому, не зазначено якою саме посадовою особою позивача відмовлено в доступі на обєкт працівнику відповідача.

Відповідно до п.12 Порядку №533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 13 вказаного вище Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Абзацом 5 п.14 Порядку №553 визначено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Так, посадовою особою відповідача 19.02.2016 р. складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Згідно п. 15 Порядку №553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Згідно п.21 Порядку № 533 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, складений посадовою особою відповідача акт не містить відповідного запису щодо відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль підписати акт перевірки (а.с. 49).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №240 від 15.05.2012 р. (далі Наказ № 240) затверджено форму акта про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Згідно абзацу 3 п. 1 Наказу № 240 форму акта про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій затверджено згідно з додатком 2, що додається.

Так, форма акта про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, викладена у додатку № 2 до Наказу № 240 складається з двох сторінок, на другій сторінці зазначаються присутні посадові особи під час його складання, зауваження щодо складання акта, відомості про особу, що отримала примірник акта та дата отримання акта, а у разі відмови особи в отриманні акта відповідна відмітка. Однак, як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи (а.с. 49), складений відповідачем акт містить лише першу сторінку, відсутня друга сторінка акта із зазначенням присутніх посадових осіб під час його складання, зауваження щодо складання акта, відомості про особу, що отримала примірник акта та дата отримання акта, а у разі відмови особи в отриманні акта, відповідної відмітки.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний акт направлено позивачу поштою, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 98).

При цьому, за змістом п.21 Порядку № 533 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим

листом з повідомленням. Водночас, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що позивач відмовився від отримання акта.

Згідно п. 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735) (далі Порядок № 244) цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Пунктом 3 Порядку № 244 встановлено, що штрафи накладаються на субєктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - субєкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У разі відмови субєкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються субєкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового звязку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 19.02.2016р. (вих. № 1015-05/1-2031) позивачу надіслано акт про недопущення посадових осіб, протокол про правопорушення та повідомлено про дату розгляду справи по адміністративне правопорушення. Підтвердження надіслання зазначених документів свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення .

Відповідно п. 3 Порядку №244 надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) субєкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання субєктом містобудування.

Водночас, відповідно до абзацу 6 п.1 Наказу № 240 згідно з додатком 5 вказаного наказу затверджено форму протоколу. Так, у разі відмови особи від отримання примірника протоколу, в ньому робиться відповідна відмітка, однак, протокол складений стосовно позивача не містить відмітки про відмову від отримання протоколу, зазначено лише про направлення останнього поштою (а.с.52)

Згідно п. 25 Порядку № 244 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові субєкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, незважаючи на те, що оскаржувана постанова датована 02.03.2016р., фактично останню відправлено відповідачем лише 10.03.2016 р., отримано позивачем 15.03.2016 р. (вх. № 507/01-05). Доказом направлення на адресу позивача оскаржуваної постанови є конверт зі штрихкодовим ідентифікатором № 853 (а.с. 57).

Таким чином, відповідачем направлено копію оскаржуваної постанови з порушенням строків, визначених п. 25 Порядку № 244.

Стосовно складення протоколу про правопорушення, суд зазначає, що в останньому також відсутня відмітка про ознайомлення та його підписання, натомість останній було направлено поштою позивачу.

Враховуючи встановлені судом обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкт будівництва для виконання покладених на них функцій, а висновки відповідача про порушення Одеським національним політехнічним університетом вимог положень п.1 ч.4 ст.41 Закону № 3038 та пп.1 п.11 Порядку №553 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, відтак покладення на позивача відповідальності, передбаченої п.2 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» є безпідставним.

Таким чином, з урахуванням недоведеності обставин та факту недопущення позивачем посадових осіб Департаменту ДАБІ в Одеській області на об'єкт будівництва (пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської, №6) для проведення перевірки, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач з посиланням на відповідні докази не довів правомірності та обґрунтованості прийняття постанови №60 від 02.03.2016 року про накладення штрафу у розмірі 13 780 гривень за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відтак наявні підстави для її скасування, в звязку з чим позовні вимоги Одеського національного політехнічного університету про скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 60 від 02.03.2016 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідачем не доведено суду правомірності оскаржуваної постанови, прийнятої стосовно позивача.

Позивач також просить визнати неправомірними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, не зазначаючи при цьому які саме дії, на думку позивача, слід визнати протиправними.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3 про початок виконання будівельних робіт з капітального ремонту пішохідних доріжок спортивно-оздоровчого табору «Чайка», який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Кароліно-Бугаз, вул. Кароліни Собанської, №6.

Згідно з ч.ч.2, 42 Закону № 3038 реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси обєкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Згідно п.17 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 747 від 26.08.2015 р.) (далі Порядок № 466) орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом пяти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, подану позивачем декларацію про початок будівельних робіт зареєстровано відповідачем за № ОД92 (а.с.42-45).

Водночас, за приписами ч.2 ст. 39-1 Закону № 3038, Порядку № 466 у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених, зокрема, у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Разом з тим, відповідачем проведено позапланову перевірку достовірності даних, наведених у декларації про початок будівельних робіт.

Суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватись з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями субєкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обовязковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішеннями.

Таким чином, обовязковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо встановлених підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у звязку з тим, що належним та достатнім способом захисту порушеного права у даному випадку буде скасування оскаржуваної позивачем постанови, оскільки саме остання може створювати відповідні юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Одеського національного політехнічного університету є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеського національного політехнічного університету до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №60 від 02.03.2016р., - задовольнити частково.

Скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 60 від 02.03.2016 р.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Одеського національного політехнічного університету судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.10.2016 р.

Головуючий суддя Г.П. Самойлюк

Суддя О.Я. Бойко

Суддя М.М. Кравченко