Справа № 826/20231/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 жовтня 2016 року м. Київ№ 826/20231/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

за позовом Міністерства освіти і науки України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1

про визнання протиправними дії та бездіяльності, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міністерство освіти і науки України (далі - Міністерство освіти і науки України, позивач) з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України, відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Державної виконавчої служби України в особі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Сивокозова О.М. щодо невчинення покладеного на останнього законом зобов'язання у виконавчому провадженні звернутися до суду, який видав виконавчий лист від 26.06.2015 № 757/14317/14-ц із заявою про роз'яснення даного рішення, у зв'язку з неможливістю його виконання Міністерством;

- визнання протиправною дії Державної виконавчої служби України в особі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Сивокозова О.М. щодо винесення у виконавчому провадженні ВП № 48013729 постанови від 11.08.2015 про накладення на Міністерство освіти і науки України штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 680,00 грн.;

- скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сивокозова О.М. про накладення штрафу від 11.08.2015 ВП № 48013729.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні від 15.09.2015 замінено неналежного відповідача - Державну виконавчу службу України на належного відповідача - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) та до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, третя особа).

01 грудня 2015 року представником третьої особи через канцелярію суду було подано клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності Державної виконавчої служби України в особі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Сивокозова О.М. щодо невчинення покладеного на останнього законом зобов'язання у виконавчому провадженні звернутися до суду, який видав виконавчий лист від 26.06.2015 № 757/14317/14-ц із заявою про роз'яснення даного рішення, у зв'язку з неможливістю його виконання Міністерством.

В обґрунтування поданого клопотання заявником зазначено, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

З цих підстав, на переконання представника третьої особи, дана справа в частині позовних вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, як наслідок, провадження у справі в зазначеній частині підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 22.03.2016 представника відповідача, третьої особи та/або її представника, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши в письмовому провадженні подане представником третьої особи клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Поряд з цим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби врегульовані положеннями статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в частині першій названої правової норми закріплено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Інший порядок судового оскарження визначено, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України (Розділ VІІ - Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Між тим, частиною другою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні частини першої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Міністерства освіти і науки України з позовом до Державної виконавчої служби України стало вчинення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Сивокозовим О.М. дії (бездіяльності) при примусовому виконанні виконавчого листа № 757/14317/14-ц, виданого 26.06.2015 Печерським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі з 05 травня 2014 року.

Таким чином, позивач не погоджується з дією (бездіяльністю) головного державного виконавця, вчиненою (допущеною) в рамках виконавчого провадження ВП № 48013729, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 757/14317/14-ц, виданого 26.06.2015 Печерським районним судом міста Києва.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач є стороною (боржником) виконавчого провадження (ВП № 48013729) та оскільки спірні правовідносини виникли в межах виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва № 757/14317/14-ц від 26.06.2015, колегія суддів приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція з цього приводу викладена в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі № 6-2850цс15, згідно правового висновку якого, «…у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.» та який (правовий висновок) є обов'язковим для врахування судами у відповідності до положень ст. 2442 КАС України.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, на виконання приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів роз'яснює позивачу, що розгляд таких справ віднесено до цивільної юрисдикції.

Беручи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

У той же час, дійшовши висновку про те, що обидві вимоги позивача стосуються дії (бездіяльності) головного державного виконавця, вчиненої (допущеної) в рамках виконавчого провадження ВП № 48013729, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 757/14317/14-ц, виданого 26.06.2015 Печерським районним судом міста Києва, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 128, ст. 157, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 826/20231/15 в частині позовних вимог Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльності Державної виконавчої служби України в особі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Сивокозова О.М. щодо невчинення покладеного на останнього законом зобов'язання у виконавчому провадженні звернутися до суду, який видав виконавчий лист від 26.06.2015 № 757/14317/14-ц із заявою про роз'яснення даного рішення, у зв'язку з неможливістю його виконання Міністерством - задовольнити.

2. Провадження у справі № 826/20231/15 за позовом Міністерства освіти і науки України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та бездіяльності, скасування постанови - закрити.

3. Копії ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

4. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

5. У випадку оскарження ухвали позовні матеріали будуть скеровані до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко