Справа № 826/5279/13-а
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2016 року письмове провадження № 826/5279/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування ППР

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва Державної податкової служби, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25 січня 2013 року форма Р №, №, №.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті податковим органом про нарахування грошових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій, підлягають скасуванню, оскільки прийнятті на підставі висновків акта перевірки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва Державної податкової служби задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25 січня 2013 року форма Р №, №.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2015 скасовано вказані вище постанову та ухвалу, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи попередні рішення Вищий адміністративний суд України вказав, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою доводи ДПІ щодо не оприбуткування позивачем готівки в сумі 9070,00 грн. у 4-у кварталі 2011 року всупереч нормі пункту 2.6 Положення № 637, з чим податковий орган, як свідчить акт перевірки від 08.01.2013 № 25/1705/НОМЕР_1, пов'язує застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з цим податковим повідомленням-рішенням.

У зв'язку з викладеним, ухвалою від 26.11.2015 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.10.2009 по 30.09.2012, за результатами якої складено акт від 08.01.2013 року №25/17-10/НОМЕР_1.

Згідно вказаного акту перевірки, податковий орган прийшов до висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства, зокрема, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено оподатковуваний дохід у перевіряємому періоді за І кв. 2010 р. на загальну суму 157 500,00 грн та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб на суму 25 700,00 грн; п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок неперерахування ФОП ОСОБА_1 до бюджету податку з доходів, виплачених найманим працівникам на загальну суму 6 897,00 грн, а також п. 2.6. Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», в періоді з 01.10.2009 по 31.12.2009 та з 01.01.2011 по 31.03.2011 через те, що позивачем не оприбутковано готівкові кошти на загальну суму 219070,00 грн (ІV кв. 2009р. - 9070,00 грн, І кв. 2011 р. - 210000,00 грн).

На підставі зазначеного акту перевірки, ДПІ у Деснянському районі м.Києва 25.01.2013 прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу донараховано 25700,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та нараховано 01, 00 грн. фінансових санкції; №, яким позивачу донараховано 6 897,00 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів у вигляді зарплат та нараховано 1724, 25 грн. фінансових санкцій; №, яким позивачу нараховано 1 095 350, 00 грн. фінансових санкцій.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. За результатом даного оскарження ДПС у м.Києві було частково задоволено скаргу ФОП ОСОБА_1, зокрема скасовано податкове повідомлення - рішення від 25.01.2013 №. В той же час податкові повідомлення - рішення від 25.01.2013 №, № було залишено без змін.

Вважаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом протиправно, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила їх скасувати.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в період стосовно якого проводилася перевірка, ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування (сир, ковбасні вироби). У період з 01.10.2009 по 31.12.2010 та з 01.03.2011 по 30.09.2012 позивач була платником єдиного податку, обліку та звітності, а в період з 01.01.2011 по 31.03.2011 перебувала на загальній системі оподаткування, обліку та звітності.

При перевірці правильності відображення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 валового доходу встановлено, що згідно з поданою декларацією від 10.05.11 № 710 сума одержаного доходу за І квартал 2011 року склала 210000,00 грн. Разом з тим, у зв'язку з ненаданням позивачем документів, які підтверджують валові витрати за результатами перевірки прийняті за нормою 25% від суми отриманого доходу. Таким чином, згідно приписів п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, оподаткований дохід позивача за І квартал 2011 року мав становити 157500,00 грн. 00х25%). З урахуванням зазначеного, на підставі положень абз. 1,2 п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, податковим органом було визначено загальну суму податку з доходів фізичних осіб за І квартал 2011 року у розмірі 25700,00 грн.

Проте, позивачем за І квартал 2011 року сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб на суму 510,00 грн., що стало підставою для застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій у розмірі 1,00 грн., враховуючи п.7 підрозділу Х розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

Крім того, як було зазначено вище, позивач в період з 01.10.09 по 31.12.10 здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Згідно зі звітом за ІV квартал 2009 року, сума виручки склала 80000,00 грн. При цьому, відповідно до банківських виписок та книги обліку доходів і витрат від 10.07.06 №100/1, загальна сума виручки склала 70930,00 грн. Таким чином, розбіжність становить 9070, 00 грн.

На підставі зазначеного ДПІ у Деснянському районі м.Києва ДПС зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 порушено п. 2.6 Положення №637, а саме не оприбутковано готівкові кошти на загальну суму 219070,00 грн. (в т.ч. у ІV кварталі 2010 року 9070,00 грн., у І кварталі 2011 році 210000,00 грн.), у зв'язку з чим до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 095 350,00 грн.

ДПІ у Деснянському районі м.Києва ДПС зроблено висновок, що позивачем порушено п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме не оприбутковано готівкові кошти на загальну суму 219070,00 грн. (в т.ч. у ІV кварталі 2010 року 9070,00 грн., у І кварталі 2011 році 210000,00 грн.), у зв'язку з чим до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1 095 350,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, встановлені податковим органом порушення під час перевірки, а саме заниження оподаткованого доходу у перевіряємому періоді за І квартал 2011 року на загальну суму 157500,00 грн., неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб та не оприбуткування готівкових коштів за вказаний період в книзі обліку доходів і витрат в сумі 210000,00 грн. ґрунтується на підставі поданої ФОП ОСОБА_1 податкової декларації, зареєстрованої 10.05.2011 року під № 710.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація про загальну суму доходу у розмірі 210 000,00 грн., одержану з 01 січня по 31 грудня 2011 року, була отримана відповідачем 10.05.2011, їй присвоєно номер 710, що підтверджується наявним на ній вхідним штампом (а.с. 169), однак із цієї декларації неможливо встановити за який саме період подавалась податкова декларація. Крім того, на зазначеній декларації відсутній підпис декларанта та дата її подання (а.с. 172).

В той же час, представник позивача зазначав, що дана податкова декларація № 710 від 10.05.2011 року до податкового органу не подавалася, а загальна сума доходу за І квартал 2011 року склала 3000,00 грн., яка була оприбуткована позивачем в книзі обліку доходів і витрат. При цьому представник відповідача не зміг пояснити, яким чином зазначена податкова декларація була отримана та зареєстрована податковим органом за відсутності підпису платника податків та дати її подання.

Так, згідно з пунктом 46.1. статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 46.5. статті 46 Податкового кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно з пунктом 48.1. статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до пунктом 48.2. статті 48 Податкового кодексу України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з пунктом 48.3. статті 48 Податкового кодексу України, податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до підпункту 48.5.2. пункту 48.5. статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна бути підписана фізичною особою - платником податків або його законним представником;

Згідно з пунктом 48.7. статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Форма податкової декларації, чинної станом на І кв. 2011 року була затверджена Наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року № 12 «Про затвердження Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», із змінами та доповненнями (Додаток № 1 до Інструкції про прибутковий податок з громадян).

Відповідно до цього додатку №1 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, декларація про доходи повинна містити підпис особи про ствердження правильності зазначених у цій декларації відомостей, та дату її подання.

За таких обставин, враховуючи наведені положення податкового законодавства, суд вважає, що наявна в матеріалах справи декларація, якою відповідач обґрунтовує факт отримання позивачем в І кварталі 2011 року оподатковуваного доходу у готівковому вигляді в розмірі 210 000 грн, та на яку посилається в акті перевірки як на підставу порушення позивачем норм податкового законодавства, не є належним та допустимим доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не вважається податковою декларацією відповідно до статей 46, 47 Податкового кодексу України та втрачає визначений Податковим кодексом України статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків, так як не містить обов'язкових реквізитів - підпису платника податків (позивача) та дати її подання.

Крім того, з акта перевірки вбачається, що підставою для висновку відповідача про порушення позивачем п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637 стала розбіжність між задекларованою за IV квартал 2009 року сумою виручки у розмірі 80000,00 грн у звіті суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку від 15.01.2010 та сумою оприбуткованою в книзі обліку доходів і витрат.

Згідно з п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Контролюючим органом в акті перевірки, всупереч вимогам п. 5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, встановлені порушення вимог чинного законодавства щодо не оприбуткування позивачем готівкових коштів на загальну суму у розмірі 9070,00 грн. викладено без будь-якого обґрунтування та зазначення відповідних даних, а саме - порушення вимог чинного законодавства викладено без конкретизації по відповідних операціях, без зазначення первинних документів обліку (касових ордерів тощо), а також без встановлення фактичної наявності виручки на таку суму та відповідності суми готівки, що оприбутковується, сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Більш того, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, окрім названого звіту, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем суду не надано.

Водночас, за умови доведення невідповідності сум визначених Позивачем в Книзі обліку доходів і витрат та визначених сум в звіті суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку контролюючий орган був зобов'язаний встановити факт неналежного ведення Книги обліку доходів, що полягає лише у помилковому відображенні в ній сум. Зазначене не спричинило шкоди інтересам держави, оскільки звіт містить необхідні дані. У той же час адміністративна відповідальність за неналежне ведення обліку доходів, що передбачена ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до позивача помилково не застосовувалась.

Як вбачається з матеріалів справи, на стор. 97 книги обліку доходів і витрат підприємця, що займається торговельною діяльністю відображено за IV квартал 2009 року в графі «оподатковуваний дохід» неналежно відображено 66 730,00 грн. Натомість, перевіряючими з власної ініціативи здійснено перерахунок (сумування) інформації (сум) відображених в графі («оподатковуваний дохід») за всі місяці IV кварталу 2009 року, що відповідно й визначено перевіряючими як 70 930, 00 грн., а не 66 730,00 грн.

Отже, відповідачем фактично встановлено єдине формальне порушення - допущення помилок при веденні книги обліку доходів платника єдиного податку. Натомість відповідач без наведення відповідних доказів в акті перевірки визначив порушення п. 2.6 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15.12.2004 № 637.

Таким чином, оскільки висновки відповідача, викладені в акті перевірки від 08.01.2013 №25/17-10/НОМЕР_1 щодо порушень позивачем норм податкового законодавства не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

При цьому, згідно п. 60.3. ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки податкове повідомлення - рішення від 25.01.2013 № було скасовано в адміністративному порядку рішенням Державної податкової служби у м. Києві від 12.04.2013 №512/7/12-3-03 тому, підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва Державної податкової служби від 25.01.2013 № та №

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати в сумі 2207,79 грн. присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва Державної податкової служби.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій