Справа № 813/2657/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року № 813/2657/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Бардин Р.І.,

представника відповідача Тістечко Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" (надалі по тексту - ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА", позивач) до Львівської митниці ДФС України (надалі по тексту - Львівська митниця ДФС України, відповідач) з урахування заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС України () від 209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року про коригування митної вартості;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №209140000/2016/00127 від 05.04.2016 року до МД №209140000/2016/012550 Львівської митниці ДФС України.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що згідно із зовнішньоекономічним договором поставки рідкого діоксину вуглецю СО2 №АСР/CNT/30/2011 від 09.12.2011 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" надійшов товар на умовах Інкотермс: FCA PL Tarnow (із заводу у м. Тарнові, Польша) рідкий діоксин виглецю, код УКТЗЕД 2811 21 00 00, країна виробник - Польша, вагою брутто 19 140 кг. та ціною 3 828,00 злотих або 200 злотих за тонну, згідно товаросупровідних документів, передбачених пунктом 4.4 договору поставки рідкого діоксину вуглецю СО2. 05.04.2016 року до митного поста "Малехів" Львівської митниці ДФС України декларантом Котик І.В. від імені позивача була подана митна декларація №209140000/2016/012550 від 05.04.2016 року для проведення митного оформлення зазначеного товару, митна вартість якого визначена за ціною контракту з додаванням транспортних витрат за межами України, що перевозив товар - 32 318,00 грн. 05.04.2016 року Львівської митницею ДФС України було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2016/200054/2 від 05.04.2016 року, згідно якого митна вартість товару була перерахована на свій розсуд.

Окрім цього, позивач зазначає, що 05.04.2016 року Львівською митницею було прийнято рішення - картка відмови №209140000/2016/00127 від 05.04.2016 року в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

06.04.2016 року позивач подав відповідачу нову МД 209140000/2016/012637 відповідно до якої позивач оформив товар у митний режим вільного обігу (ІМ-40), сплативши миті платежі. Усього за період з 06.04.2016 року по 26.07.2016 року згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості позивач надав відповідачу фінансових гарантій у вигляді грошових застав по двадцять сьомих МД на загальну суму 27 560,81 грн.

09.08.2016 року позивачем було отримано від Львівської митниці ДФС лист вих.№11925/10/13-70-19/38 від 03.08.2016 року в якому повідомлялося про те, що відповідачем анульовано рішення від 05.04.2016 року №209000011/2016/200054/2 про коригування митної вартості та прийнято рішення про коригування митної вартості №209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року із усуненням зазначених у листі ДФС невідповідностей. Додатково позивач вказує, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості №209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року в сумі 8 668,73 грн. є аналогічним рішенню №209000011/2016/200054/2 від 05.04.2016 року.

Водночас, зазначає, що згідно позиції Львівського апеляційного адміністративного суду до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України. Вказує, що надав відповідачу всі необхідні документи стосовно транспортних витрат транспортно-експедиційних витрат, а також додаткові документи і письмові пояснення стосовно включення до митної вартості витрат на транспортування передбачені Митним кодексом України. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечив, подав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначає, що 05.04.2016 року підприємством було подано до митного оформлення товар - діоксин вуглецю (СО2), зріджений, охолоджений, використовується в харчовій промисловості, в автоцестерні. Відповідно до ч.1 ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що перемішуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Декларант або уповноважена особа зобов'язані надати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підтверджуються обчисленню. Згідно даних, що містяться в заявці на здійсненя транспортного перевезення №22 від 02.04.2016 року маршрут перевезення був наступним: Львів-Тарнув-Львів. Однак при проведенні аналізу складових митної вартості було з'ясовано, що при здійсненні розрахунку сум транспортно-експедиційних витрат були враховані тільки витрати на перевезення вантажу від Тарнува (Польша) до кордону України (м.Рава-Руська) та сума експедиційних витрат. Зазначає, що декларантом невірно проведений розрахунок митної вартості (до митної вартості не включено транспорті витрати на доставку порожнього транспортного засобу до місця завантаження). Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперпечив повністю з підстав наведених у запереченні на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зовнішньоекономічного договору поставки рідкого діоксину вуглецю СО2 №АСР/CNT/30/2011 від 09.12.2011 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ Польська" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" позивачу надійшов товар на умовах Інкотермс: FCA PL Tarnow (із заводу у м. Тарнові, Польша) рідкий діоксин виглецю, код УКТЗЕД 2811 21 00 00, країна виробник - Польша, вагою брутто 19 140 кг. та ціною 3 828,00 злотих або 200 злотих за тонну, згідно товаросупровідних документів, передбачених пунктом 4.4 договору поставки рідкого діоксину вуглецю СО2. Оплата за поставлений товарі згідно рахунка-фактури SI1602040 від 04.04.2016 року позивач здійснена повністю 13.04.2016 року в сумі 3 828,00 злотих, про що свідчить регістр від 08.04.2016 року до сплати та банківські документи.

Перевезення товару здійснювалось ТОВ "Експрес логістик" на підставі договору з позивачем про надання транспортно-експедиційних послуг та послуги з перевезення автомобільним транспортом №АСР/01/2013 від 23.12.2013 року згідно документів, передбачених пунктами 1.1, 3.1 Договору транспортних-експортних послуг, вартість перевезення двоокису вуглецю (витрат транспортування, коли він слідував за товаром та перевезення товару) склала 12 284,08 грн. з ПДВ 20 %- 495,35 грн.:

-заявка на транспорт здійснення транспортних перевезень №22 від 02.04.2016 року, погодженої сторонами, по маршруту Львів, Україна - Тарнов, Польща - Львів, Україна;

-рахунок фактура про транспортно-експедиторські послуги б/н від 04.04.2016 року;

-акт №344 від 05.04.2016 року здачі-приймання послуг по доставці СО2;

-рахунка-фактури №145 від 05.04.2016 року;

-позивач направив лист №65 від 05.04.2016 року про користування своїм правом згідно рішення Львівського апеляційного суду № 876/412/15.

Оплата за транспортні послуги з перевезення поставленого товару, а саме витрат транспортування, коли він слідував за товаром та перевезення товару, згідно рахунка-фактури №344 від 05.04.2016 року позивачем здійснена повністю 06.04.2016 року в сумі 12 284,08 грн., про що свідчать банківські документи.

05.04.2016 року до митного поста "Малехів" Львівської митниці ДФС України декларантом Котик І.В. від імені позивача була подана митна декларація №209140000/2016/012550 від 05.04.2016 року для проведення митного оформлення зазначеного товару, митна вартість якого визначена за ціною контракту з додаванням транспортних витрат за межами України, що перевозив товар - 32 318,00 грн. 05.04.2016 року Львівської митницею ДФС України було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2016/200054/2 від 05.04.2016 року, згідно якого митна вартість товару була перерахована на свій розсуд.

Окрім цього, 05.04.2016 року Львівською митницею було прийнято рішення - картка відмови №209140000/2016/00127 від 05.04.2016 року в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

06.04.2016 року позивач подав відповідачу нову МД 209140000/2016/012637 відповідно до якої позивач оформив товар у митний режим вільного обігу (ІМ-40), сплативши миті платежі. Усього за період з 06.04.2016 року по 26.07.2016 року згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості позивач надав відповідачу фінансових гарантій у вигляді грошових застав по двадцять сьомих МД на загальну суму 27 560,81 грн.

09.08.2016 року позивачем було отримано від Львівської митниці ДФС лист вих.№11925/10/13-70-19/38 від 03.08.2016 року в якому повідомлялося про те, що відповідачем анульовано рішення від 05.04.2016 року №209000011/2016/200054/2 про коригування митної вартості та прийнято рішення про коригування митної вартості №209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року із усуненням зазначених у листі ДФС невідповідностей. Додатково позивач вказує, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості №209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року в сумі 8 668,73 грн. є аналогічним рішенню №209000011/2016/200054/2 від 05.04.2016 року.

Судом встановлено, що причиною у прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів та складенні картки про відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів слугувало те, що при здійсненні розрахунку сум транспортно-експедиційних витрат позивачем були враховані тільки витрати на перевезення вантажу від Тарнува (Польша) до кордону України (м.Рава-Руська) та сума експедиційних витрат, тобото без врахування транспортних витрат на доставку порожнього транспортного засобу до місця завантаження.

Суд при вирішенні спору по суті, виходить з такого.

Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1)заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультації із органом доходів і зборів; 2)подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару мають право приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1)витрати, понесені покупцем:

а)комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б)вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в)вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2)належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а)сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б)інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в)матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г)інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3)роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4)відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5)витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6)витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7)витрати на страхування цих товарів.

Посилання відповідача про неврахування позивачем вартості витрат на доставку порожнього транспортного засобу з перетину митного кордону України у м.Львів до місця завантаження товару у м.Тарнов (Польша), суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи норми ч.10 ст.58 МК України до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України.

Суд зазначає, що норма статті 58 МК України не передбачає необхідності включення до митної вартості товарів витрат не переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари.

Окрім цього, суд акцентує увагу на ухвалі Вищого адміністративного суду від 28.09.2016 року №К/800/52562/15 в якій колегія суддів звертає увагу, на те що за змістом пункту 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Дана норма не передбачає необхідності включення до митної вартості товарів витрат на переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари.

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що в документах, які подано декларантом разом з митною декларацією для підтвердження митної вартості товару не встановлено наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом зроблено висновок, що митним органом безпідставно здійснено коригування митної вартості товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці ДФС України () від 209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року про коригування митної вартості та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №209140000/2016/00127 від 05.04.2016 року до МД №209140000/2016/012550 Львівської митниці ДФС України. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Керуючись ст.ст.17-19, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС України () від 209000011/2016/200054/3 від 03.08.2016 року про коригування митної вартості.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №209140000/2016/00127 від 05.04.2016 року до МД №209140000/2016/012550 Львівської митниці ДФС України.

Стягнути з Львівської митниці ДФС України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн.)грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 жовтня 2016 року.