Справа № 520/4220/16-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 520/4220/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001року, згідно з постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 21 березня 2016 року за № 294.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001року, згідно постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 21 березня 2016 року за № 294.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси за № 823213 від 01 квітня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001року, згідно з постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 21 березня 2016 року за № 294 з 31 березня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити заборгованість, що виникає на день такого перерахунку - різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 квітня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його в частині відмови йому у позові постанову змінити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає понад 26 років, у тому числі 13 років праці заступником прокурора Київського району м. Одеси. З 01 червня 2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та була призначена пенсія за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 №1789-ХІІ в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року із розрахунку 90 % від заробітку, без будь-яких яких обмежень її максимального розміру.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси № 823213 від 01 квітня 2016 року позивачеві відмовлено у перерахунку, з посиланням на те, що з червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначається відповідно до окремих Законів, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Щодо позовних вимог позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001року, згідно з постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 21 березня 2016 року за № 294, колегія суддів зазначає, що задоволення позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до п. 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Водночас апеляційна скарга ОСОБА_1 фактично зводиться до незгоди з визначеним судом першої інстанції періодом перерахунку та виплати пенсії.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що здійснення перерахунку та виплати пенсії необхідно здійснювати з 01 квітня 2016 року

Проте на думку суду апеляційної інстанції, вказаний висновок суду першої інстанції є передчасними, оскільки зроблений без належного дослідження фактичних обставин та системного аналізу норм процесуального права відносно правових підстав для визначення періоду перерахунку та виплати пенсії.

За змістом частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи що позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом 15 квітня 2016 року, його позовні вимоги можуть бути задоволені щонайменш з 15 жовтня 2015 року.

Водночас аналізуючи підстави для визначення періоду перерахунку та виплати пенсії, необхідно надати правову оцінку позовним вимогам позивача по суті в цей період.

Відповідно п. 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 02.03.2015 року № 213, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення (перерахунку) всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Однак рішенням Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини пятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного закону (чинного на час виникнення спірних правовідносин) не перераховуються.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач просив визнати неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 15 грудня 2015 року, проте з апеляційної скарги наявна вимога про задоволення вказаних позовних вимог з 01 січня 2016 року.

Таким чином, хоча і висновок суду першої інстанції щодо періоду перерахунку та виплати пенсії є передчасними, враховуючи відсутність підстав для задоволення матеріально-правових вимог особи за цей період, адміністративний позов позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права при вирішенні справи, проте оскільки судове рішення в цій частині не оскаржувалось, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року у справі № 520/4220/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду 13 жовтня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин