Справа № 823/50/16
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Прокопенко О.Б., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 липня 2016 року у справі за його позовом до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів,

установила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 липня 2016 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 5 частини першої статті 237 КАС підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року (справа № 6-2903цс15) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах положень статті 7 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV) та статті 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, в якій оскаржується рішення суду касаційної інстанції, спір стосувався рішення суб'єкта владних повноважень про надання ОСОБА_5 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, порядок прийняття яких регулюється статтею 118 ЗК. У цьому рішенні суд зазначив, що оскаржувані рішення не порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_4 і не створюють для нього жодних правових наслідків.

У сформульованому у справі № 6-2903цс15 правовому висновку Верховного Суду України від 11 травня 2016 року викладені судження щодо правильного розуміння і застосування статті 123 ЗК у поєднанні з положеннями статті 7 Закону № 973-IV у спорі, що виник щодо законності рішення уповноваженого органу про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Зі сказаного висновується, що заява не містить необхідного обґрунтування на підтвердження того, що суд касаційної інстанції в оскарженому рішенні застосував норми матеріального права всупереч сукупності й змісту фактичних обставин справи та в значенні, яке відрізняється від сформульованого згаданого вище правового висновку Верховного Суду України.

Такі обставини унеможливлюють допуск справи до провадження цього суду.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 липня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.А. Коротких

О.Б. Прокопенко