Справа № 760/12530/16-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1056/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві неправомірними щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (ст. 37 у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, із змінами внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-ІV, що діяли на час виникнення у ОСОБА_1 права на призначення пенсії державного службовця 08.08.2007 р.) у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати та здійснити виплату пенсії з 12.03.2012 р.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2015 р. у справі № 826/10748/15, яка набрала законної сили, було зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати їй загальний стаж державної служби з 19 років 10 місяців 24 днів на 20 (двадцять) років 3 (три) дні та видати про це відповідну довідку.

На виконання даної постанови Департаментом роботи з персоналом та організаційного розвитку Міністерства фінансів України ОСОБА_1 видана довідка від 12.02.2016 р. № 41 про те, що її загальний стаж державної служби становить 20 (двадцять) років 3 (три) дні.

Зазначила, що право на нарахування їй пенсії державного службовця виникло значно раніше часу ухвалення Окружним адміністративним судом м. Києва постанови від 25.12.2015 р. у справі № 826/10748/15, з огляду на наступне.

У період з 08.08.2007 р. по 11.03.2012 р. (тобто більше 4 років 6 місяців) позивач отримувала пенсію державного службовця, у зв'язку з тим, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2006 р. у справі № 2-а-578/06 зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати ОСОБА_1 загальний стаж державної служби з 8 років 1 місяця 8 днів на 19 років 10 місяців 24 дні.

Постановою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2007 р. рішення суду першої інстанції частково було скасовано, ухвалено нове про задоволення позову ОСОБА_1 про зарахування до стажу державної служби період роботи з 01.10.1998 р. по 31.12.1988 р. у виробничому об'єднанні «Головрічфлот».

Зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати загальний стаж державної служби ОСОБА_1 з 8 років 1 місяця 8 днів на 20 років 1 місяць і 24 дні та видати відповідну довідку про нарахування пенсії.

З 08.08.2007 р. по 11.03.2012 р. позивач отримувала пенсію державного службовця у сумі 3978,00 грн. яку було нараховано Управлінням пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (правонаступник Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. постанову суду апеляційної інстанції було скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено в силі.

З того часу позивач отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2015 р. у справі № 826/10748/15 набрала законної сили у судовому порядку було доведено, що стаж державної служби ОСОБА_1 складає 20 (двадцять) р. 3 (три) дні, а пенсійного віку вона досягла ще 2 січня 2005 року позивач звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогою поновити їй виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 р. №3723-XII «Про державну службу» (у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, із змінами внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-ІV, які діяли на час виникнення у неї права на призначення пенсії державного службовця 08.08.2007 р.).

Однак, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві (Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва) всупереч чинному законодавству та постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2015 р. у справі № 826/10748/15 листом від 19.04.2016 р. № 1385/06 відмовило позивачу у поновленні їй виплати пенсії державного службовця, посилаючись на відсутність в неї 20-річного стажу роботи на посадах віднесених до категорій державних службовців.

Вважає такі дії протиправними, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2015 р., яка набрала законної сили, у судовому порядку було доведено, що стаж державної служби ОСОБА_1 складає 20 (двадцять) р. 3 (три) дні, у зв'язку з чим позивач вважає, що вона має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати з 12.03.2012 року.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Із заперечень представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що проти задоволення позову він заперечує посилаючись на те, що у позивача відсутній 20-ти річний стаж роботи на посадах державних службовців, що унеможливлює поновлення пенсії за віком

У зв'язку з викладеним вважає, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, а дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, яка набрала законної сили, у справі № 826/10748/15, зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати ОСОБА_1 загальний стаж державної служби з 19 років 10 місяців 24 днів на 20 років 3 дні.

Зобов'язано Міністерство фінансів України видати ОСОБА_1 довідку про загальний стаж державної служби 20 років 3 дні.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 72 цього Кодексу).

Із вказаної постанови вбачається наступне.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2006 року у справі № 2-а-578/06 зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати позивачу загальний стаж роботи на державній службі з 8 років 1 місяця 8 днів на 19 років 10 місяців 24 дні.

Постановою судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2007 року рішення суду першої інстанції частково скасовано та зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати загальний стаж перебування позивача на державній службі з 8 років 1 місяця 8 днів на 20 років 1 місяць 24 дні.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2011 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано.

У свою чергу, постанову суду першої інстанції залишено в силі.

Як вбачається з матеріалів даної справи, у зв'язку з надходженням вищевказаної ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2011 року Управлінням пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (правонаступник Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві) з 12 березня 2012 року виплату пенсії державного службовця позивачу припинено, та виплачується пенсія за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, вказаною вище постановою від 25 грудня 2015 р. у справі № 826/10748/15 встановлено, що 10 квітня 2015 року позивач звернулася до Міністерства фінансів України із заявою про перерахування стажу державної служби, мотивуючи це тим, що відповідачем до стажу державної служби не було включено період її перебування на обліку в Центрі зайнятості Оболонського району м. Києва з 7 квітня 2000 року по 16 травня 2000 року, в зв'язку зі звільненням 24 березня 2000 року на підставі наказу від 24 березня 2000 року № 28-К із займаної посади головного спеціаліста відділу фінансово-економічного аналізу та ведення Реєстру Управління впровадження антикризових заходів Агентства з питань банкрутства через ліквідацію цього центрального органу виконавчої влади.

Позивач разом із заявою про перерахування стажу державної служби надала відповідачу лист Голови Національного агентства України з питань державної служби ? Ващенко К.О. від 22 грудня 2014 року № 6688/13-14, яким встановлено, що період перебування позивача на обліку в центрі зайнятості з 7 квітня 2000 року по 16 травня 2000 року може бути зарахований до стажу державної служби.

Листом від 20 квітня 2015 року № 31-13030-03, Міністерством фінансів України в особі заступника Міністра позивача поінформовано, що зарахування до стажу державної служби періодів перебування на обліку в центрах зайнятості Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, не передбачено.

Як вбачається з матеріалів даної справи, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року в справі № 826/10748/15, якою зобов'язано Міністерство фінансів України перерахувати позивачу загальний стаж державної служби з 19 років 10 місяців 24 днів на 20 років 3 дні та видати про це довідку, Департаментом роботи з персоналом та організаційного розвитку Міністерства фінансів України позивачу видано довідку від 12 лютого 2016 року № 41 про те, що її загальний стаж державної служби становить 20 років 3 дні.

У зв'язку з наведеним, позивач 17 березня 2016 року звернулася до відповідача з заявою, в якій на підставі постанови від 25 грудня 2015 року в справі № 826/10748/15 просила поновити виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» у редакції, що діяла на час виникнення у неї права на призначення пенсії державного службовця, а саме 8 серпня 2007 року (дня коли позивачу на виконання вказаної вище постанови судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2007 року Управлінням пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва було призначено виплату пенсії державного службовця, яка виплачувалася їй до 11 березня 2012 року включно).

Разом з тим, листом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 19 квітня 2016 року № 1385/06 позивачу відмовлено у поновленні пенсії державного службовця, оскільки на думку відповідача, у позивача відсутній 20-річний стаж роботи на посадах державних службовців, а тому підстав для поновлення виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» немає.

З даною відмовою неможливо погодитись з огляду на наступне.

Встановлено, що з 08.08.2007 р. по 11.03.2012 р. позивач отримувала пенсію державного службовця у сумі 3978,00 грн., яку було нараховано Управлінням пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (правонаступник Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. постанову суду апеляційної інстанції було скасовано, а постанову суду першої інстанції залишено в силі. З того часу позивач отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти в порядку та на підставах визначених Конституцією та законами України.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 ст. 58 Конституції України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. у справі № 1-7/99 дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Встановлено, що право на нарахування пенсії державного службовця у позивача виникло з 08.08.2007 р. - часу її призначення позивачу до виплати Управлінням пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва у розмірі 3978,00 грн. Дана сума становила 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На той час, діяв Закон України від 16.12.1993 р. №3723-XII «Про державну службу». Відповідно до ч. ІІ ст. 37 цього Закону (у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, із змінами внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-ІV) на одержання пенсії державних службовців мали право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу, зокрема, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 р., та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи які мають не менше 20 р. стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ? незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із ч. 5 ст. 37 названого Закону (у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, що діяла на час виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця) за кожний повний рік роботи понад 10 р. на державній службі пенсія збільшувалася на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст. 11) визначено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України які працюють на підприємствах, в установах, організаціях створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності та виду діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 цього Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788 (Постанова Верховного Суду України від 20.02.2012 по справі № 21-430а11).

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи те, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2015 р. у справі № 826/10748/15 набрала законної сили, у судовому порядку було доведено, що стаж державної служби ОСОБА_1 складає 20 (двадцять) років 3 (три) дні, а пенсійного віку вона досягла ще 2 січня 2005 року прихожу до висновку про визнання дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві неправомірними щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (ст. 37 у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, із змінами внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-ІV, що діяли на час виникнення у ОСОБА_1 права на призначення пенсії державного службовця 08.08.2007 р.) у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати.

При цьому слід врахувати, що позивач тривалий час відновлювала своє порушене право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим призначення та виплата ОСОБА_1 пенсія державного службовця у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати повинно бути здійснено з 12.03.2012 р.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, ст. 94, , ч. 6 ст. 128, 162, 163 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві неправомірними щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (ст. 37 у редакції Закону України від 16.01.2003 р. № 432-ІV, із змінами внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-ІV, що діяли на час виникнення у ОСОБА_1 права на призначення пенсії державного службовця 08.08.2007 р.) у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця у розмірі 90 % від суми заробітної плати, як державному службовцю з урахуванням усіх сум заробітної плати на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати та здійснити виплату пенсії з 12.03.2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя