Справа № 596/2000/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/2000/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що з 1988 року по 2015 рік працював на посаді майстра виробничого навчання Гримайлівської міжшкільної навчально-виробничої майстерні, а з 11.08.2015 року по 01.09.2016 рік на аналогічній посаді у Гримайлівській ОСОБА_6 ступенів ім.Пулюя. Оскільки він відпрацював більш ніж двадцяти шість років працівником освіти, то має право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 п. «е» Закону України "Пропенсійне забезпечення".У вересні місяці 2016 року позивач звернувся в управління ПФУ вГусятинському районі з заявою про призначення пенсії, однак листом №4755/02 від 14.09.16 р. йому відмовлено впризначенні пенсії за вислугу років.

Підставою для відмови послужило те, що йому не враховано трудовий стаж як працівника освіти на посаді майстра виробничого навчання Гримайлівської міжшкільної навчально виробничої майстерні протягом з 14січня 1988 року по 30 серпня 1999 року, та з 01 грудня 1999 року по 11 серпня 2015 року.

Таким чином, вважає, що працівники ПФУ діяли неправомірно, у звязку з чим він не міг скористатися своїм законним правом на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Просить визнати неправомірною відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно п.п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 ПФУ в Гусятинському районі ОСОБА_4, позовних вимог не визнала повністю, надавши заперечення на позов, в якому зокрема, посилається на те, що пенсія за вислугу років працівникам освіти призначається відповідно до пункту «е» статті55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», незалежно від віку, за наявності спеціального стажу роботи з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26років, згідно з «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 04.11.1993 р. за №909 №1436 (1436-2002-п) від 26.09.2002 року.

У вищезазначеному переліку в розділі Освіта, зазначено, що право на пенсію за вислугу років мають зокрема вчителі, майстри виробничого навчання міжшкільних навчально-виробничихкомбінатів, які належать до закладів і установ освіти.

Згідно документів, які були подані ОСОБА_2 до ОСОБА_5 ПФУ, стаж роботи працівника освіти становить 1 рік 20днів, що не дає права на пенсію за вислугу років, згідно з вимогами ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 14.01.1988 року по 30.08.1999 року та з 01.12.1999 року по 11.08.2015 року на посаді майстра виробничого навчання Гримайлівської міжшкільної навчально виробничої майстерні не зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, а тому в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відмовлено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст в спрямованість діяльності держави.

Як вбачається із змісту пояснень сторін, підтверджується матеріалами справи позивач ОСОБА_2. з 14 січня 1988 року по 17листопада 1988 року працював на посаді майстра виробничого навчання по водінню автомобіля. З 01 грудня 1999 року по 24липня 2015 року на посаді майстра виробничого навчання по водінню автомобіля Гримайлівської міжшкільної навчально-виробничої майстерні. З 11 серпня 2015 року по 01 вересня 2016 року на посаді майстра виробничого навчання ОСОБА_6 ст. ім. Пулюя смт. Гримайлів.(а.с.5-.7).

05.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

ОСОБА_5 ПФУ в Гусятинському районі 14.09.2016 року ОСОБА_2. відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у звязку з тим, що стаж роботи працівника освіти становить 1 рік 20 днів, а пенсію за вислугу років працівникам освіти призначається незалежно від віку, за наявності спеціального стажу роботи з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років, згідно з «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 04.11.1993 р. за №909., (а.с.3).

Згідно довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих відділом освіти Гусятинської районної державної адміністрації від 10червня 2015 року, ОСОБА_2 з заробітна плата. На всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. Довідки видані на підставі особових рахунків. (а.с.15-16).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає: дошкільну освіту, загально середню освіту, позашкільну освіту, професійно-технічну освіту, вищу освіту, післядипломну освіту, самоосвіту.

Статтею 39 Закону України «Про освіту» встановлено, що до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади. Для здійснення навчально-виховної роботи позашкільним навчальним закладам надаються спортивні об'єкти, культурні, оздоровчі та інші заклади безкоштовно та на пільгових умовах. Порядок їх надання визначається місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що структуру позашкільної освіти, які складають позашкільні навчальні заклади: інші навчальні заклади як центри позашкільної освіти у позаурочний та позанавчальний час, до числа яких належать: загальноосвітні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації; гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об'єднання на базі загальноосвітніх навчальних закладів, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, професійно-технічних та вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації; клуби та об'єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші навчальні заклади, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов'язана із функціонуванням позашкільної освіти.

Відповідно до Положення про міжшкільний навчально-виробничий комбінат, затвердженого наказом Міністерства освіти України № 430 від 30.11.1993 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.12.1993 року № 177Міжшкільний навчально-виробничий комбінат - навчально-виховний комплекс, який задовольняє потреби громадян, держави і суспільства у поглибленні базової трудової підготовки школярів 8-11 (10-11) класів, здійснює професійне консультування учнівської молоді, організовує їх добровільну продуктивну працю та забезпечує реалізацію потреб особистості в отриманні професії і кваліфікації відповідно до її інтересів, здібностей, наявних умов.Комбінат здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про освіту", Положення про середній загальноосвітній навчально-виховний заклад, інших актів законодавства України з питань освіти цього Положення та власного статуту.

Згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком затвердженим у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота, яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909, розділу 1 «Освіта» по міжшкільних навчально-виробничих комбінатах робота на посаді вчителів, майстрів виробничого навчання, дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до п. 2.3 Примітки до Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Пунктом 3 Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» від 14.06.2000 року №963 визначено, що до посади педагогічних працівників відносяться, зокрема, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, педагог професійного навчання. Отже, і посада вчителя автошколи міжшкільної навчально-виробничої майстерні включена до переліку посад педагогічних працівників.

Надаючи правову оцінку діям УПФ, суд зауважує, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст.ст.1,3, 6 ч. 2,8, 19 ч. 2,22,23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

На підставі викладеного, твердження сторони відповідача про те, що позивач не має права на пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, а саме з 5 вересня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 158-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення",

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій щодо не призначення пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, а саме з 5 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів через Гусятинський районний суд з дня проголошення постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову виготовлено в повному обсязі 13 жовтня 2016 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк