Справа № 199/5854/16-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5854/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12.09.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, йому була призначена пенсія за вислугою років на підставі ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12 липня 2001 року, в розмірі 82% заробітної плати старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області з 26.10.2009 року.

Наказом прокурора Дніпропетровської області від 22.06.2010 року його було звільнено з посади старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до ст. 38 КУЗпП та ст. 51-1 ЗУ «Про прокуратуру».

25 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до стажу та заробітку, у зв`язку зі звільненням, надавши довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати з 01.12.2015 року. Управлінням ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі в м. Дніпропетровську йому було відмовлено в перерахунку пенсії, про що було повідомлено листом за вих. №Н10/03/18 від 31 березня 2016 року.

Відповідач посилався на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

На думку позивача, відмова Управління ПФУ у перерахунку пенсії є неправомірною, оскільки умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» №1789-XII, тому просив суд визнати дії відповідача щодо відмови провести перерахунок його пенсії у розмірі 82% від суми місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати від 21.03.2016 року без обмежень її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 року неправомірними, та зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 82% від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати від 21.03.2016 року без обмежень її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Також зазначила, що до статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, згідно із нормами якої перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із розміру 60% від заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугою років на підставі ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12 липня 2001 року, в розмірі 82% заробітної плати старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області з 26.10.2009 року.

Наказом прокурора Дніпропетровської області від 22.06.2010 року його було звільнено з посади старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до ст. 38 КУЗпП та ст. 51-1 ЗУ «Про прокуратуру».

25 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до стажу та заробітку, у зв`язку зі звільненням, надавши довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати з 01.12.2015 року.

Листом за вих. №Н10/03/18 від 31 березня 2016 року Управлінням ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі в м. Дніпропетровську позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

З 1 квітня 2016 року УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було реорганізовано шляхом злиття в Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1055 від 16 грудня 2015 року.

Згідно з частиною 1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно з ч. 3 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до ч. 17 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Внесені зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 12, 17 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Зазначена правова позиція щодо застосування ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в часі повністю обґрунтовується наступними правовими нормами та нормативними актами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зазначена вище правова позиція обґрунтовується рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 11.10.2005 року №8-рп/2005, від 09.07.2007 №6-рп/2007) постановами Верховного Суду України від 10.12.2013 року (справа №21-348а13) та від 17.12.2013 року (справа №21-445а-13), що згідно зі ст. 244-2 КАС України є обовязковою для судів, які зобовязані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Зокрема, відповідно до рішення Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999 року (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/22 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) зазначено, що Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини 1, 2 статті 8, частина 2 статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1 статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури» №505 від 31.05.2012 року, яка набрала чинності 14.06.2012 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у звязку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 року.

Таким чином, всі зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 12 та 17 статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (із змінами, що діяли на момент призначення пенсії), оскільки інших не існує.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає до застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу.

На думку суду, відповідач неправомірно відмовив у перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії у розмірі 82% від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру, тому суд вважає зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 82% від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати від 21.03.2016 року без обмежень її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Також суд вважає

Керуючись статтями ст.ст. 2, 3, 94, 158-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок його пенсії у розмірі 82% від суми місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати від 21.03.2016 року без обмежень її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 року неправомірними, - неправомірними.

Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001 року, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 82% від місячного заробітку на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-107 про складові заробітної плати від 21.03.2016 року без обмежень її граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного Фонду України в місті Дніпропетровську за рахунок асигнувань з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя