Справа № 802/1123/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 802/1123/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

13 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

Позивача: Валька Ю.В.

Представника відповідача: Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 (ПС ЗС України) про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати грошової компенсації за неотримане ОСОБА_1 , речового майна та зобов`язано Вінницький обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за час перебування на військовій службі з 18.03.2014 року по 11.03.2015 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримала у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив та просив в її задоволенні відмовити.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось в судовому засіданні, звертаючись до суду та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що проходив військову службу під час мобілізації у Вінницькому обласному військовому комісаріаті з 18.03.2014 року по 11.03.2015 року, особовий склад якого перебував на всіх видах забезпечення. Під час проходження військової служби було допущено порушення порядку та норм забезпечення речовим майном, в результаті чого він не отримав належне йому речове майно згідно Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних сил та інших військових формувань у мирний час, затверджених постановою КМУ №1444 від 28.10.2004 року.

Крім того, всупереч постанови Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002 року Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, позивач був забезпечений харчуванням лише під час відрядження на навчання у Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 14.11.2014 р. по 01.12.2014 р., в зв`язку з чим просив стягнути грошову компенсацію за неотримане харчування, а відтак, позивач вважає, що звільнення його із лав Збройних Сил України без проведення повного розрахунку по усім видам забезпечення є незаконним.

Також, у березні 2015 року позивач подав рапорт на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату йому матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік, однак вказаний рапорт було залишено без розгляду та повідомлення причин його незадоволення.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як військовослужбовець, який призваний за частковою мобілізацією, має право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, а тому вимога про стягнення з відповідача на його користь суми компенсації за неотримане речове майно підлягає задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, позивач був призваний на військову службу відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію" (затвердженого Законом №1126-VII від 17.03.2014 р.) та з 18.03.2014 р. наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) призначений на посаду офіцера командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення (а. с. 10).

16.05.2014 року позивач приступив до виконання обов`язків за посадою офіцер відділу по роботі з особовим складом та громадськістю.

19 вересня 2014 року позивача відряджено до військової частини ПП НОМЕР_2 терміном на 39 днів для організації заходів морально-психологічного забезпечення застосування підрозділів на підставі наказу від 18.09.2014 р. №153 .

Згідно наказу від 11.11.2014 р. №192 позивача з 11.11.2014 р. по 01.12.2014 р. відряджено до Військового інституту Київського національного університету ім. Тараса Шевченка для підвищення кваліфікації.

Відповідно до наказу від 11.03.2015 року №45 лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , офіцера відділу по роботі з особовим складом та громадськістю Вінницького ОВК, звільненого наказом Командира Сухопутних військ Збройних Сил України від 07.03.2015 року №169 з військової служби у запас, відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 Про часткову мобілізацію, затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VIII, з 11 березня 2015 року виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 і направлено для зарахування на військовий облік до Вінницького ОМВК Вінницької області.

13.03.2015 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з письмовим зверненням у якому виклав усі свої доводи щодо порушень з боку відповідача та просив: надати довідку про отримане та неотримане ним речове майно за період проходження військової служби із зазначенням його вартості; виплатити грошову компенсацію за неотримане ним речове майно відповідно до забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затверджених постановою КМУ №1444 від 28.10.2004; виплатити грошову компенсацію за неотримані ним норми харчування у розмірі вартості цих норм за весь період служби у Вінницькому ОВК з 18.03.2014 р. по 11.03.2015 р.; надати довідку-розрахунок вартості неотриманих ним норм харчування; повідомити про причини невиплати належних йому при звільненні сум, в тому числі: грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2015 р.; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2015 р.; виплатити належні йому суми коштів (а. с. 15-18).

Листом від 20.03.2015 р. № 3/922 за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу повідомлено, що при звільнені йому нараховано та виплачено грошове забезпечення по день виключення зі списків особового складу у розмірі 9423,06 грн., у тому числі: грошова допомога для оздоровлення за 2015 р. 2791,5 грн., грошова компенсація за невикористану відпустку за 2015 р. 465,25 грн., вихідна допомога 1228,26 грн., індексація 26,8 грн.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"№2232-XII та Положення №1153/2008.

Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) (п.5 Положення №1153/2008).

Відповідно до п.251 Положення №1153/2008, в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.

За змістом ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 226 Положення "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) при скороченні посади, яку військовослужбовець займає, у тому числі при ліквідації (розформовуванні), реорганізації військових частин або державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів, у разі неможливості використання цього військовослужбовця на військовій службі, військовослужбовці звільняються з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до п.9.1 Положення №1153/2008, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим від посад, які вони займають (у тому числі у зв`язку з переходом військової частини на новий штат, частковою зміною штату), із дня, наступного за днем звільнення від займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).

Грошове забезпечення у цьому випадку обчислюється виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Після закінчення двох місяців грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується тільки за рішенням Міністра оборони України.

При цьому, згідно з вимогами п.116 Положення №1153/2008, час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Також, колегія суддів зазначає, що майнове право на грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу та належних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, позивач має відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке є джерелом права відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" .

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26.06.2014 року по справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (п.53).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п`яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.