Справа № П/811/615/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року Справа № П/811/615/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого - судді Хилько Л.І., суддів Момонт Г.М., Притули К.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Подкопаєвої Д.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача 1 - Калініної А.О.,

представника третьої особи - Калініної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства юстиції України (відповідач -1), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України (відповідач-2), третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1) скасувати рішення відповідача-2 №1 від 21.04.2016 р. про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 від 16.02.2006 р., виданого ОСОБА_1;

2) скасувати наказ відповідача-1 від 22.04.2016 р. № 1199/5 про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 від 16.02.2006 р., виданого ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачами порушена процедура притягнення її до відповідальності, як державного реєстратора, та безпідставно зроблено висновок про неодноразовість порушення чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав, подав до суду заперечення згідно змісту якого зазначив, що рішення №1 від 21.04.2016 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю прийнято відповідно до чинного законодавства за неодноразове порушення нотаріусом вимог статті 55 Закону України "Про нотаріат". А саме ОСОБА_1 незважаючи на наявність арешту, накладеного Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Головною територіального управління юстиції у Кіровоградській області на все невизначене майно, посвідчено договір купівлі-продажу житловою будинку від 10.02.2015 року за реєстровим №97, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2015 року за реєстровим №98, договір дарування квартири від 12.02.2015 року за реєстровим №102.

Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що рішення №1 від 21.04.2016 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю прийнято відповідно до чинного законодавства за неодноразове порушення законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 21.09.2015 року у зв'язку з надходженням доповідної записки начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (т.1 а.с.115-117) та на підставі наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 18.09.2015 року №249/42 (т.1 а.с.119), комісією у складі: виконуючого обов'язки начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Іванової Татевік Олександрівни, приватних нотаріусів Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко Ольги Петрівни та Прохор Любов Євгеніївни, було проведено позапланову перевірку організації нотаріальної діяльності позивача щодо дотримання вимог законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

За результатами перевірки було встановлено, що на початку лютого 2015 року до позивача звернувся ОСОБА_7 для посвідчення договорів купівлі-продажу та договору дарування.

Так, на підставі поданих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, приватним нотаріусом 10.02.2015 року посвідчено:

- за реєстровим №97 договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.121-122);

- за реєстровим №98 договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.161-162);

- 12.02.2015 за реєстровим №102 посвідчено договір дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.197-198).

Відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про нотаріат", при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборон відчуження або арешту майна.

Аналіз статті 55 Закону України "Про нотаріат" дає підстави стверджувати про недопустимість посвідчення угод про відчуження за наявності арешту майна.

Згідно частини другої статті 46-1 Закону України "Про нотаріат", нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва та під час здійснення функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), здійснює пошук у ньому відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру прав, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

З наданих позивачем на перевірку, копій документів вбачається, що нею здійснено перевірку відсутності заборон відчуження або арешту майна, обтяження нерухомого майна іпотекою у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру прав (реєстр після 2013 року), що підтверджуються відповідними витягами, в яких відсутня інформація про будь-яке обтяження щодо майна, належного ОСОБА_7 (т.1 а.с.140, 176).

Згідно абзацу 2 пункту 3 Порядку доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 року № 722, за відсутності інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно у Державному реєстрі прав користувач використовує інформацію про зареєстровані речові права з Реєстру прав власності на нерухоме майно, про обтяження речових прав з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та про іпотеки з Державного реєстру іпотек щодо цього об'єкта.

Слід зазначити, що позивачем не було здійснено пошук інформації про обтяження за об'єктом та суб'єктом (відчужувачем) та не сформовані відповідні витяги Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (реєстр до 2013 року) в порядку доступу нотаріуса, в яких відображається інформація про всі наявні арешти та заборони щодо відчужуваного майна.

За результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права на нерухоме майно, про обтяження речових прав, приватним нотаріусом були сформовані інформаційні довідки від 10.02.2015 за індексним номером 33391242 та від 12.02.2015 за індексним номером 33522139, в яких відображена інформація про арешт, накладений Ленінським відділом ДВС на все невизначене майно, належне на праві власності ОСОБА_7 (т.1 а.с.143-145, 222-224).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Частиною 2 ст. 9 Закону України №1952 зазначено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Підпункт 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

На підставі поданих ОСОБА_7 10.02.2015 та 12.02.2015 заяв (т.1 а.с.125, 126, 165, 200), незважаючи на наявність арешту, за рішенням державного реєстратора відкриті відповідні розділи та реєстраційні справи на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, що підтверджується витягами, сформованими державним реєстратором ОСОБА_1 за індексними номерами 33392491, 33420368 та 33524094 (т.1 а.с.133, 170, 209).

Згідно абзацу 1 пункту 96 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за відсутності державної реєстрації права власності на такий об'єкт у Державному реєстрі прав державний реєстратор відкриває розділ зазначеного реєстру, вносить до нього відомості про таке право власності та переносить наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що позивач не перенесла наявні відомості про арешт, накладений Ленінським відділом ДВС на все невизначене майно, належне ОСОБА_7, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у Державний реєстр прав, чим порушила чинне законодавство.

Згідно частин першої та другої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до положень статті 2-1 Закону України "Про нотаріат" державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

За частиною 1 статті 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 1 ст.5 Закону України "Про нотаріат" нотаріус зобов'язаний здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики.

Частина 1, 2, 5 статті 33 Закону України "Про нотаріат" педбачає, що Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов'язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.

У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто твердження позивача про те що відповідач не наділено повноваженнями і правом здійснення контролю за законністю вчинення нотаріусами нотаріальних дій, спростовуються нормами Закону України "Про нотаріат".

Глава 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає, що кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах.

Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

За статтею 52 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, про що зазначається у тексті самого виконавчого напису.

Про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі.

Реєстр для реєстрації нотаріальних дій повинен бути прошнурований, аркуші пронумеровані. Кількість аркушів у реєстрі повинна бути засвідчена підписом посадової особи відповідного органу юстиції та печаткою Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. Кожний нотаріус веде окремий реєстр.

Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою. Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем.

Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Порядок ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій та їх форма встановлюються Міністерством юстиції України.

Отже зважаючи на вище викладене, твердження позивача про те, що «спірні договори були завірені мною майже одночасно (10.02.2015 р. та 12.02.2015 р.) та відносно однієї особи, що в будь-якому разі виключає неодноразовість порушень» є хибним, так як кожному договору (купівлі-продажу житловою будинку від 10.02.2015 року за реєстровим №97, купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2015 року за реєстровим №98, дарування квартири від 12.02.2015 року за реєстровим №102) було присвоєно окремий номер під яким було зареєстровано нотаріальну дію та внесено до реєстру нотаріальних дій. Тобто нотаріусом було вчинено три окремих нотаріальних дії.

Згідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державні реєстратори, суб'єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Згідно підпункту "е" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України: за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках: неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян.

Судом встановлено, що позивачем було посвідчено договір купівлі-продажу житловою будинку від 10.02.2015року за реєстровим №97, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2015 року за реєстровим №98, договір дарування квартири від 12.02.2015 року за реєстровим №102, чим неодноразово порушено чинне законодавство при вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивач при здійсненні нотаріальних дій 10.02.2015 року та 12.02.2015 року допустив неодноразове порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закону України "Про нотаріат", що призвело до здійснення протиправних дій та прийняття відповідачами рішення №1 від 21.04.2016 р. про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 від 16.02.2006 р., та наказу від 22.04.2016 р. №1199/5 про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 від 16.02.2006 р..

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24.10.2016 року.

Головуючий суддя: Л.І. Хилько

Судді: К.М. Притула

Г.М. Момонт