Справа № 201/8141/16-а
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/8141/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державних виконавців відділу примусового виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо не вчинення заходів по примусовому виконанню постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року по справі № 201/14655/14-а в строки та спосіб передбачені ЗУ «Про виконавче провадження»; зобовязати вказаного державного виконавця вчинити всі заходи з примусового виконання постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року по справі № 201/14655/14-а в строки та спосіб передбачені ЗУ «Про виконавче провадження»; визнати протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішення начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо не надіслання стягувачу або представнику стягувача ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 201/14655/14-а, виданому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 червня 2015 року та не розгляду і не надання відповіді на заяви представника стягувача від 24 листопада 2015 року, 17 лютого 2016 року, 04 квітня 2016 року, 23 квітня 2016 року; зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 надіслати на адресу представника стягувача ОСОБА_4 копію постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 201/14655/14-а, виданим Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 04 червня 2015 року, розглянути заяви від 24 листопада 2015 року, 17 лютого 2016 року, 04 квітня 2016 року, 23 квітня 2016 року та надіслати відповідь в передбачений законом строк.

В обґрунтування позовних вимог представник інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_4 посилався на те, що 11 червня 2015 ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області направлено заяву та виконавчий лист від 04 червня 2015 року по справі № 201/14655/14-а для відкриття виконавчого провадження щодо зобовязання ГУПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР ОСОБА_1 з 13 травня 2014 року. Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження стягувачу не було направлено, як і не було надано відповіді на заяви ОСОБА_4 про надіслання копії ухвали про відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання представник інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_4 не зявився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, в позовній заяві просив суд здійснити розгляд даної адміністративної справи без участі сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши справи, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 04 червня 2015 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська був виданий виконавчий лист по справі № 201/14655/14-а щодо зобовязання Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії за вислугу років у Збройних силах СРСР ОСОБА_1 з 13 травня 2014 року /а. с. 4/.

У судовому засіданні також було встановлено, що 24 листопада 2015 року, 17 лютого 2016 року та 23 квітня 2016 року ОСОБА_4 звертався на адресу начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області із заявами про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження; про повідомлення підстав не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу або представнику; про повідомлення підстав не надання відповіді на заяву; про вжиття заходів з примусового виконання рішення суду /а. с. 5, 6-7, 9/.

Статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 даного Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи якими серед іншого є виконавчі листи.

Згідно із пунктом 1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державних виконавців відділу примусового виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, оскільки стороною позивача не було надано суду доказів звернення ОСОБА_1 або представника його інтересів на адресу відповідача з відповідним виконавчим листом разом із заявою про прийняття його до виконання або відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом. За відсутності таких доказів неможливо встановити чи були допущені відповідачем порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи результат вирішення даної адміністративної справи, судові витрати на підлягають відшкодуванню позивачеві.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 33, 46 Конституції України, ст.ст.6-11, 71, 99, 256 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державних виконавців відділу примусового виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Демидова