Справа № 462/3550/16-а
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3550/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1-го взводу 2-ї роти 3-го батальйону ст. л-нта поліції Кривути Романа Ярославовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Інспектора патрульної поліції 1-го взводу 2-ї роти 3-го батальйону ст. л-нта поліції Кривути Романа Ярославовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 17.06.2016 року за адресою: м. Львів вул. Любінська, 80; скасувати постанову Інспектора патрульної поліції 1-го взводу 2-ї роти 3-го батальйону ст. л-нта поліції Кривути Романа Ярославовича ПС3№039700 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. При цьому, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 червня 2016 року Інспектором патрульної поліції 1-го взводу 2-ї роти 3-го батальйону ст. л-нта поліції Кривутою Р.Я. було винесено постанову ПС3№039700 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, позивач керуючи автомобілем не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» чим порушив п.п. 8.4.г. ПДР та рухався проти напрямку руху. Окрім того, вказав, що в порушення ст. 258 КУпАП працівником патрульної поліції не складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, порушені вимоги ст. ст. 268, 278 КУпАП, ст. 63 Конституції України, відсутні належні та допустимі докази його вини у скоєнні даного правопорушення.

Відповідач в судовое засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

При цьому, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії стосовно конкретної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи (позивача по справі) або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача (ч.2 ст.19 КАС України)

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 17.06.2016 року о 13.00 год., позивач, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.7.2. «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», чим порушив п.п. 8.4.г ПДР та рухався проти напрямку руху.

Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м. Львові серії ПС3 №039700 від 17.06.2016 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.00 коп.

Як вбачається із постанови серії ПС3 №039700 від 17.06.2016 року ОСОБА_1 роз'яснені положення ст. 307 КУпАП, а також права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП, що стверджується підписом особи, як притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.5 статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, то уповноважена особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258 КУпАП, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Статтею122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, на які накладаються адміністративні стягнення, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам внутрішніх справ (міліції).

Окрім того, у відповідності до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Саме місце вчинення правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові, та яке сам визначив позивач, з огляду на дорожню обстановку та схему руху транспорту, відстань, яку проїхав позивач, виключають фізичну можливість руху транспортного засобу без порушення ПДД в напрямку, в якому він рухався. Суд критично оцінює надані позивачем фото (а.с. 7), у зв'язку з неможливістю однозначного визначення з них місця та часу коли вони були зроблені. З вказаних фото, з огляду на недостатній кут огляду місцевості, також неможливо зробити висновок про відсутність у вказаному місті знаків, що забороняють рух у зворотньому напрямку. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП чітко встановлений єдиний вид адміністративного стягнення у виді штрафу у фіксованій сумі, що дорівнює на час складання оскаржуваної Постанови - 225,00 грн., отже дії відповідача в цій частині відповідають вимогам діючого законодавства.

Судом не встановлено процесуальних порушень з боку відповідача при розгляді даного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст.6,9,141,23,24,27,33,247,258,287,288,289,293 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Тому постанова ПС3 № 039700 від 17.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 225 грн. 00 коп. є правомірною і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.11,14,100,159,160-161,163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 1-го взводу 2-ї роти 3-го батальйону старшого лейтенанта поліції Кривути Романа Ярославовича про визнання протиправними дій та скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя Кирилюк А.І.