Справа № 826/4946/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 жовтня 2016 року 08:40 справа №826/4946/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК"
до1. Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни 2. Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Канівець Любові Миколаївни 3. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві
треті особи1. ОСОБА_4 2. Міністерство юстиції України
проскасування рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство "ЕНЕРГОБАНК" (далі по тексту - позивач, ПАТ "ЕНЕРГОБАНК") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Радченко Альони Леонідівни (далі по тексту - відповідач 1, Державний реєстратор Радченко А.Л.), Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Канівець Любові Миколаївни (далі по тексту - відповідач 2, Державний реєстратор Канівець Л.М.), Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 3, Управління державної реєстрації) за участю третьої особи - ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_4), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Радченко А.Л. від 14 серпня 2015 року №23670636 про реєстрацію права власності на квартиру (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), що складається з 9 жилих кімнат, житловою площею 387,80 кв. м., загальною площею 692,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_4 та запис про право власності №10844092, внесений 11 серпня 2015 року державним реєстратором Канівець Л.М.; 2) зобов'язати відповідач 3 поновити запис про право власності ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" на квартиру (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), що складається з 9 жилих кімнат, житловою площею 387,80 кв. м., загальною площею 692,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4946/16; залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство юстиції України (далі по тексту - третя особа 2); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 14 вересня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів 2, 3 та третіх осіб проти задоволення позовних вимог заперечили; представник відповідача 1 до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Державного реєстратора Радченко А.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 серпня 2015 року №23670636 за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_4, прийняту 11 серпня 2015 року за реєстраційним №12772073, на підставі частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 серпня 2015 року №42451850 на підставі вказаного вище рішення Державним реєстратором Канівець Л.М. внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00: квартиру, об'єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 9 жилих кімнат, загальна площа 692,60 кв.м., житлова площа 387,8 кв.м. (далі по тексту - квартира).

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та внесеним на його підставі записом, посилаючись на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки в даному випадку мало відбуватись у порядку задоволення вимог кредиторів банку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", шляхом стягнення на майно, яке передано в іпотеку, оскільки ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідачі та третя особа 2 проти позову заперечили з підстав відповідності оскаржуваного рішення вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Третя особа 1 проти задоволення позову також заперечила, зазначивши, що питання про звернення стягнення на предмет іпотеки було вирішено до прийняття постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року №96 "Про віднесення ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" до категорії неплатоспроможним", а право власності на спірну квартиру зареєстроване на підставі документів, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет його відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі - в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частина перша статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої та одинадцятої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається у разі відсутності документа, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - також документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадках, установлених законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому нормативно-правовими актами порядку.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність підстав для державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, подання необхідних документів та відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Відповідно до пункту 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі по тексту - Порядок) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Як визначає пункт 37 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З наявної у справі копії реєстраційної справи на квартиру суд встановив, що згідно з карткою прийому заяви №23577669 для реєстрації права власності на спірну квартиру разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень представник ОСОБА_4 подав державному реєстратору рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 23 січня 2015 року у справі №2/369/794/15, копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4, копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера представника за довіреністю ОСОБА_5, довіреність на ім'я ОСОБА_5

Відповідно до рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 23 січня 2015 року у справі №369/238/15-ц, провадження №2/369/794/15, за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та ТОВ "Ройланс-Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення моральної шкоди, з відміткою про набрання ним законної сили 12 травня 2015 року, позов задоволено частково та зокрема визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 9 (дев'яти) жилих кімнат, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, житловою площею - 387,80 кв.м., загальною площею 692,60 кв.м., та належить ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В. 28 листопада 2013 року за реєстровим номером 2728.

Таким чином, державну реєстрацію права власності на спірну квартиру проведено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про визнання права власності на спірний об'єкт нерухомого майна та за умови подання заявником усіх інших документів, що передбачені Порядком.

Позивачем також не наведено, а судом не встановлено, що у межах спірних правовідносин існували підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, наприклад, що заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; або подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про правомірність проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00: квартиру, об'єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 9 жилих кімнат, загальна площа 692,60 кв.м., житлова площа 387,8 кв.м., та відсутність підстав для скасування рішення Державного реєстратора Радченко А.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 серпня 2015 року №23670636 та відповідного запису про реєстрація права власності.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про незаконне звернення стягнення на предмет іпотеки у період неплатоспроможності банку та необхідність застосування процедури задоволення кредиторських вимог згідно норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що постановою Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року №96 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року №29 в ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, з моменту введення тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку, вимоги до останнього мають пред'являтись з урахуванням норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом з тим, суд звертає увагу, що право на звернення стягнення на предмет іпотеки реалізовано ОСОБА_4 до визнання ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" неплатоспроможним, оскільки рішення у справі №369/238/15-ц, провадження №2/369/794/15, за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" та ТОВ "Ройланс-Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення моральної шкоди прийнято Києво-Святошинським районним судом Київської області 23 січня 2015 року.

Крім того, питання виконання судових рішень, які набрали законної сили, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не регулює, що вказує на неможливість застосування норм вказаного Закону до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" нормативно та документально не підтверджуються.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведена правомірність та обґрунтованість державної реєстрації права власності з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" задоволенню не підлягає.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Згідно з позицією Верховного суду України, що викладена у постанові від 14 червня 2016 року у справі №826/4858/15 (21-41а16) за позовом ОСОБА_7 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві Сипчи Крістіни Миколаївни, Державної реєстраційної служби України, Головного управління юстиції в м. Києві, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-Істейт", про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, суд дійшов висновку, що спір між сторонами випливає із договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, тому що відносини у цій справі пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди.

Відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України 14 червня 2016 року, суд дійшов висновку, що вона не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки у межах спірних правовідносин позивач не вказує про виконання чи невиконання учасниками спору умов цивільно-правової угоди, а зазначає про незаконність дій по реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна через не врахування норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У свою чергу державний реєстратор наділений повноваженнями з реєстрації прав на нерухоме майно та виконує владні управлінські функції на підставі норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому у межах спірних правовідносин є суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи вкладене, оскільки даний спір виник у зв'язку зі здійсненням державними реєстраторами функцій, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "ЕНЕРГОБАНК" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов