Справа № 802/1377/16-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1377/16-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2016 р. Справа № 802/1377/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астра"

до: Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Астра», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд зобов'язати вчинити дії Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, які полягають у знятті арешту з коштів, рухомого майна та скасуванні розшуку транспортних засобів боржника - ТОВ фірми «Астра».

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчі провадження по яким було накладені арешт на кошти та рухоме майно і встановленні заходи примусового виконання рішення були закінченні, проте чинність арешту коштів, рухомого майна та розшук транспортних засобів не припинено.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, проте подав до суду клопотання від про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не з’явився, проте подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

На підставі ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Вишенському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції з 2011 по 2014 роки було відкрито та закінчено три виконавчих провадження:

- ВП № 31053677 з виконання наказу №4/146/2011/5003 виданого 12.11.2011 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ТОВ фірма «Астра» коштів в сумі 4813,88 грн. на користь Управлінням державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області;

Разом з тим, судом встановлено, що 22.04.2013 року у ВП № 31593579 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, 28.11.2013 року у ВП № 31053677 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, 28.08.2015 року у ВП № 45445006 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, три вищевказані виконавчі провадження були закінчені та одне повернуто Вишенським відділом ДВС Вінницького МУЮ у зв'язку із сплатою боржником заборгованості.

Представником позивача зазначено, що у позивача заборгованості перед управлінням державної служби охорони при УМВС України у Вінницькій області, управлінням УПФУ у м. Вінниці, КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» на момент подання адміністративного позову немає. Вказане підтверджується представником відповідача та додатково зазначено, що на момент подання даного адміністративного позову щодо позивача не відкрито виконавче провадження.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон) заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ч. 1 ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 Закону).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 52 Закону готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Статтею 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в тому числі і шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені статтями 50, 60 Закону №606-XIV, згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи, що у ВП № 31593579 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, у ВП № 31053677 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у ВП № 45445006 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та у ВП № 42243275 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зняття судом арешту з коштів, рухомого майна та скасуванні і припинені розшуку транспортних засобів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Вищезазначена норма кореспондується з ч.2 та ч.3 ст. 14 КАС України, відповідно до яких, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області скасувати та припинити розшук транспортних засобів та скасувати арешт коштів та рухомого майна належних ТОВ фірма "Астра" (код ЄДРПОУ 20083502), які вчинені в межах виконавчих проваджень: ВП №31593579, ВП №31053677, ВП №42243275, ВП №45445006.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астра" (код ЄДРПОУ 20083502) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна