Справа № 809/1294/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 809/1294/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Королевич О.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Федоришина І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації

про визнання нечинним наказу №94-к від 05.08.2016,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання нечинним наказу №94-к від 05.08.2016 року.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що ОСОБА_1 працювала на посаді провідного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління соціального захисту населення Калуської РДА. Відповідно до наказу управління соціального захисту населення Калуської РДА №70-к від 29.04.2016 року ОСОБА_1 перевели на посаду головного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління соціального захисту населення Калуської РДА. А вже 05.08.2016 року відповідач виніс наказ №94-к «Про переведення ОСОБА_1.», згідно яким позивача перевели на посаду спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління соціального захисту населення Калуської РДА. Вважають даний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки жодної згоди на переведення на нижчу вакантну посаду позивач не давала, а тому таке переведення не могло бути здійснено. Зазначили, що копію оскаржуваного наказу ОСОБА_1 отримала лише 26.09.2016 року, про що зроблено відповідний запис на копії даного наказу. На підставі наведеного позов просили задовольнити та визнати нечинним наказ відповідача №94-к від 05.08.2016 року «Про переведення ОСОБА_1.».

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що ОСОБА_1 з 05.12.2007 року призначена на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку управління праці та соціального захисту населення Калуської РДА. З 29.04.2016 року по 06.08.2016 року відповідно до наказу №70-к від 29.04.2016 року працювала на посаді головного спеціаліста в управлінні соціального захисту населення Калуської РДА, а з 06.08.2016 року відповідно до наказу №94-к від 05.08.2016 року переведена на посаду спеціаліста відділу виплат соціальних допомог. Зазначив, що таке переведення на нижчу категорію відбулось у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» та на виконання наказу управління соціального захисту населення Калуської РДА від 06.06.2016 року №25 «Про структуру управління соціального захисту населення районної державної адміністрації». Крім того, пояснив, що позивачу на її адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, було направлено повідомлення від 06.06.2016 року №1346/08-17 щодо зміни істотних умов праці, яке отримане ОСОБА_1 09.06.2016 року. Відповідно до ст.43 Закону України «Про державну службу» у разі незгоди державного службовця на продовження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі п.6 ч.1 ст.38 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби та якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби. Пояснив, що від ОСОБА_1 протягом 60 днів не поступало письмових заперечень щодо переведення на нижчу категорію, а тому відповідач дотримав усіх вимог чинного законодавства при видачі оскаржуваного наказу. На підставі наведеного в задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу управління праці та соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №152-к від 05.12.2007 року призначена на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку з 05.12.2007 року. (а.с. 28).

05.12.2007 року позивач прийняла присягу державного службовця (а.с. 29).

В подальшому позивача переведено на посаду провідного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог.

Згідно штатного розпису на 2016 рік управління соціального захисту населення Калуської РДА, введеного в дію з 01.12.2015 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року №77, у відділі виплат соціальних допомог кількість штатних посад становила 6, з яких: начальник відділу - 1, головний спеціаліст з виплати допомог - 1, головний спеціаліст - 1 та провідний спеціаліст - 3 (а.с.41).

В подальшому наказом управління соціального захисту населення від 22.04.2016 року №17 затверджено структуру і чисельність управління соціального захисту населення Калуської РДА, відповідно до якої у відділі виплат соціальних допомог кількість штатних посад становила 6, з яких: начальник відділу - 1, головний спеціаліст з виплати допомог - 1 та головний спеціаліст - 5 (а.с. 49).

Наказом №64-к від 25.04.2016 року управління соціального захисту населення Калуської РДА «Про стажування у відділі виплат соціальних допомог» ОСОБА_1, провідний спеціаліст відділу виплат соціальних допомог, зарахована на стажування на посаду головного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління (а.с. 30).

Згідно наказу №70-к від 29.04.2016 року управління соціального захисту населення Калуської РДА «Про переведення у відділі виплат соціальних допомог» ОСОБА_1, котра успішно пройшла стажування, переведена на посаду головного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління, за її згодою, як таку, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 6).

У зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» наказом начальника управління соціального захисту населення від 06.06.2016 року №25 затверджено структуру і чисельність управління соціального захисту населення Калуської РДА та згідно штатного розпису на 2016 рік управління соціального захисту населення Калуської РДА, введеного в дію з 01.05.2016 році, у відділі виплат соціальних допомог кількість штатних посад становила 6, з яких: начальник відділу - 1, головний спеціаліст з виплати допомог - 1, головний спеціаліст - 3 та спеціаліст - 1 (а.с.42, 43).

Як встановлено судом, 05.08.2016 року управління соціального захисту населення Калуської РДА видало наказ №94-к «Про переведення ОСОБА_1.», відповідно до якого ОСОБА_1, головний спеціаліст відділу виплат соціальних допомог управління, переведена на посаду спеціаліста відділу виплат соціальних допомог управління 06.08.2016 року, за її згодою (а.с. 38).

Видання наказу стосовно переведення позивача було мотивоване тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» в державному органі повинні бути наявні всі посади державних службовців (спеціалістів, провідних спеціалістів, головних спеціалістів тощо), посади головного спеціаліста і спеціаліста відносяться до однієї (найнижчої) категорії посад державної служби, а з усіх працівників відділу у ОСОБА_1 був найменший стаж державної служби (а.с. 53,54).

Попередньо 06.06.2016 року позивачу, котра перебувала у відпустці по догляду за дитиною, було направлено попередження про зміну істотних умов праці, а саме: зміну умов (системи та розмірів) оплати праці у зв'язку з переведенням із посади головного спеціаліста відділу виплат соціальних допомог на посаду спеціаліста відділу виплат соціальних допомог, яке отримано позивачем 09.06.2016 року (а.с. 18-19).

20.07.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила допустити до виконання службових обов'язків з 20.07.2016 року у зв'язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 5-ти річного віку.

На підставі наказу відповідача від 20.07.2016 року №92-к ОСОБА_1 приступила до виконання службових обов'язків (а.с. 39).

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон №889-VIII).

Згідно із п.4 ч.1 ст.2 Закону №889-VIII посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону;

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом (ч.2 ст.5 Закону №889-VIII).

Переведення державних службовців регулюється ст.41 Закону №889-VIII.

Відповідно до п.1 ст.41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця (ч.2 ст.41 Закону №889-VIII).

Згідно із ч.3 ст.41 Закону №889-VIII не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця - вагітної жінки або особи, яка є єдиним опікуном дитини віком до 14 років, а також державного службовця, який у встановленому законодавством порядку визнаний інвалідом. Не допускається таке переведення також у разі виникнення у державного службовця особливо важливих особистих або сімейних обставин.

У разі переведення державного службовця на іншу посаду йому виплачується заробітна плата, що відповідає посаді, на яку його переведено. Переведення не повинно бути прихованим покаранням (ч.4, ч.5 ст.41 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №889-VIII підставами для зміни істотних умов державної служби є:

1) ліквідація або реорганізація державного органу;

2) зменшення фонду оплати праці державного органу;

3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Не вважається зміною істотних умов державної служби зміна назви структурного підрозділу державного органу або посади, не пов'язана із зміною функцій державного органу та основних посадових обов'язків (ч.2 ст.43 Закону №889-VIII).

Згідно із ч.3 ст.43 Закону №889-VIII зміною істотних умов державної служби вважається зміна:

1) належності посади державної служби до певної категорії посад;

2) основних посадових обов'язків;

3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;

4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;

5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону №889-VIII про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (ч.5 ст.43 Закону №889-VIII).

Судом встановлено, що відповідач відповідно до наведених норм повідомив позивача про зміну істотних умов праці - зміни умов (системи та розмірів) оплати праці, оскільки у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про державну службу» наказом начальника управління соціального захисту населення від 06.06.2016 року №25 затверджено структуру і чисельність управління соціального захисту населення Калуської РДА та у відділі виплат соціальних допомог змінено структуру та штат: замість 5 посад головних спеціалістів створено 4 посади головних спеціалістів та 1 посаду спеціаліста. При визначенні державного службовця, який мав бути переведений на нижчу посаду спеціаліста відповідачем було враховано стаж державної служби, який у позивача був найменшим в порівнянні з іншими працівниками відділу (а.с.53,54).

Оскільки від позивача не надійшла заява про звільнення у зв»язку з незгодою на переведення чи заява про згоду на переведення, вона відповідно до ч.4 ст.43 Закону №889-VIII вважалась такою, що погодилась на переведення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За наведених підстав та вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 24.10.2016 року.