Справа № 521/12602/16-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ________________
Пр. №2-а/521/271/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовомОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

встановив:

У липні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, посилаючись на те, що постановою по справі №0525/50009/16 від 15.06.2016р. винесеною Одеською митницею Державної фіскальної служби України (далі - Одеська митниця ДФС України) його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500,00грн. Із вказаною постановою позивач не погоджується.

Позивач зазначав, що він 25 лютого 2016року ввіз на митну територію України транспортний засіб «ВМW-525», р/н НОМЕР_2 у митному режимі «транзит».

Вказував, що зазначений транспортний засіб вийшов з ладу та знаходиться на станції технічного обслуговування, тому він не мав змоги вивезти його за межі митної території України у встановлений законом строк.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки йому не було відомо про розгляд протоколу про порушення митних правил відносно нього.

15 червня 2016року він повідомив Одеську митницю ДФС про неможливість з'явитися на розгляд справи про порушення митних правил у зв'язку із хворобою, просив розгляд справи про порушення митних правил призначити на іншу дату.

Проте оскаржувана постанова була прийнята 15 червня 2016 року, без урахування права ОСОБА_1 на участь у її розгляді.

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_1 просив суд винести рішення, яким поновити йому строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0525/50009/16 від 15 червня 2016р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.; визнати незаконною та скасувати постанову про порушення митних правил №0525/50009/16 від 15.06.2016р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином (а.с.27,28).

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження (а.с.22,30).

Від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, а також письмові заперечення проти позову (а.с.31,36-40).

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, встановлено що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

При зверненні до суду з адміністративним позовом про скасування постанови позивач не заявляв клопотань про допит свідків, а тому суд вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 21 липня 2016р. було відкрито провадження по справі, оскільки суд визнав можливим поновити позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом (а.с.14).

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

При розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Відповідно до ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В протоколі про порушення митних правил зазначається: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу - безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 25 лютого 2016року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «ВМW-525», р/н НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва, через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» м/п «Роздільна» Одеської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» з метою «особисте користування» у митному режимі «транзит» (а.с.9-11).

У відповідності до п. 3 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами - резидентами транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно до ст. 381 Митного Кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Проте, ОСОБА_1, ні на час перевірки Одеської митниці ДФС, не під час судового засідання не надав жодних документів, які б підтвердили сплату ним всіх платежів, які підлягають сплаті при тимчасовому ввезенні громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування.

Статтею 95 МК України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Оскільки законом передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а станом на 06 березня 2016 року ОСОБА_1 не здійснив вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України, чим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України, постановою у справі про порушення митних правил №0525/50009/16 від 15 червня 2016р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становить 8500,00грн.(а.с.9-10).

Разом з цим, диспозицією ч. 3 ст. 470 МК України встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Таким чином, визначальним при кваліфікації правопорушення є дотримання строку, передбаченого ст. 95 МК України.

Встановлено, що транспортний засіб «ВМW-525» ввезений на митну територію України ОСОБА_1 через Одеську митницю ДФС 25 лютого 2016року, тобто граничний строк транзитного переміщення цього автомобіля в зоні діяльності Одеської митниці ДФС становив 01 березня 2016року, а у зоні діяльності іншої митниці - 06 березня 2016.

Встановлено, що станом на 13 квітня 2016року ОСОБА_1 не вивіз вказаний транспортний засіб з митної території України, чим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України більше ніж на десять діб.

Відповідно до службової записки відділу організації документування і роботи з документами Одеської митниці ДФС від 13 квітня 2016р., ОСОБА_1 не звертався до відділу організації документування і роботи з документами за період з 25 лютого 2016р. по 12 квітня 2016р. (а.с.9-11).

На виклик Одеської митниці ДФС телеграмою з повідомленням від22 березня 2016р. для отримання пояснень та участі у складанні протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений (а.с.32,33).

Встановлено, що на повторний виклик Одеської митниці ДФС від 12.05.2016р., з метою отримання пояснень, ОСОБА_1, повідомлений належним чином також не з'явився (а.с.34,35).

При цьому, позивачем до суду не було надано жодних доказів його звернення до митниці із заявами про відкладення розгляду справи на іншу, конкретну дату, або заявами з приводу аварії, або дії обставин непереборної сили щодо зазначеного автотранспортного засобу чи особи-водія у зв'язку із його хворобою та зайнятістю представника позивача, як він посилався у позовній заяви.

Постановою в справі про порушення митних правил не встановлено факту звернення ОСОБА_1 до відповідних структурних підрозділів митниць ДФС у період з 25 лютого 2016р. 15.06.2016р. з приводу аварії, або дії обставин непереборної сили щодо зазначеного автотранспортного засобу чи особи-водія.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надав документів щодо продовження терміну доставки внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення транспортного засобу «ВМW-525», та до митниці з приводу продовження терміну доставки не звертався.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів, у зв'язку з чим відносно нього було складено протокол про порушення митних правил №0525/50009/16 від 13 квітня 2016р. за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно, на час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 не було надано відповідних документів, які б підтверджували можливість застосування положень ч.1 ст. 460 МК України.

Також відсутні підстави вважати, що даним автомобілем ОСОБА_1 користувався на умовах тимчасового ввезення згідно з Конвенцією про тимчасове ввезення.

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Щодо посилань позивача на той факт, що транспортний засіб «ВМW-525», р/н JА0545 вийшов з ладу та на сьогоднішній день знаходиться на станції технічного обслуговування, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органів доходів і зборів призначення, перевізник, серед іншого, зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 193 МК України, за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 жодних пояснень та підтверджуючих документів щодо того, що транспортний засіб знаходиться на СТО на адресу Одеської митниці ДФС та до суду не надав, хоча йому було відомо, що ним порушено митні правила.

Тобто ОСОБА_1 свідомо не користувався своїми правами, які передбачені ст. 498 МК України.

Як встановлено із письмових заперечень представника відповідача, 14 червня 2016р. на адресу Одеської митниці ДФС надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що він не має змоги бути присутнім під час розгляду вказаної справи про порушення митних правил в Одеській митниці ДФС як і його адвокат, але до підрозділу митниці, який безпосередньо займався зазначеною справою вони надійшли із запізненням, оскільки розгляд справи відбувся 15 червня 2016 об 11 годині.Разом з тим, ОСОБА_1 не було вказано конкретної дати, на яку він просить відкласти розгляд справи.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Отже, справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України, так як про дату, час та місце розгляду справи він був своєчасно належним чином повідомлений та на момент розгляду справи від нього не надійшло клопотання про перенесення дати розгляду справи.

Окрім того, після складання протоколу про порушення митних правил та в ході провадження ОСОБА_1 не звернувся до митниці з заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України у зв'язку з форс мажорними обставинами, хоча з огляду на його посилання у позовній заяві на ст. 192 МК України, йому було відомо, що він зобов'язаний звернутись до митного органу.

Також ОСОБА_1 не повідомив адресу перебування транспортного засобу та не надав жодних документів, які підтвердили б поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення.

Таким чином, судом під час розгляду адміністративного позову було встановлено, що в діях ОСОБА_1, які виразились у нездійсненні вивезення транспортного засобу «ВМW-525», р/н НОМЕР_2 з митної території України, міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки останній перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України понад 10 діб.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 68, 69, 95, 458, 470, 487, 488, 490, 494, 495, 529, 530, 531 Митного кодексу України ст.ст. 2, 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 99, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда