Справа № 823/305/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року справа № 823/305/16 м. Черкаси

13 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

суддів Каліновської А.В., Мишенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача та третьої особи 2 ОСОБА_2 (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова правління Пенсійного фонду України ОСОБА_3, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

30.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Пенсійного фонду України №17-с від 02.02.2016 Про оголошення догани ОСОБА_1В..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 наказом №90/ОС від 16.08.2000 призначений на посаду начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі. Наказом голови правління Пенсійного фонду України ОСОБА_3 №17-С від 02.02.2016 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ порушує та суттєво обмежує його конституційні права, як громадянина України. При винесенні даного наказу голова правління Пенсійного фонду України ОСОБА_3 посилається на перевірку, що проводилась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області 29.12.2015, таким чином позивач зазначає, що враховуючи вимоги ст. 148 КЗпП України відповідно до якої дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

На думку позивача, відповідачу стало відомо про неправомірність рішення позивача з 29.12.2015, натомість наказ № 17-С винесено 02.02.2016 тобто після спливу строку, котрий передбачає ст. 148 КЗпП України. Крім того позивач не погоджується з висновками голови правління ОСОБА_3, про те що в його діях є дисциплінарний проступок, оскільки ним не було вчинено жодних дисциплінарних проступків, не порушувалась трудова дисципліна та належним чином і повному об'ємі були виконані всі посадові обов'язки, а отже оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача та третьої особи - 2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову, надала заперечення на нього, а також зазначила, що доводи позивача не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а оскаржуваний наказ є таким, що винесений правомірно, з обґрунтованими підставами та з дотриманням вимог законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи - 2, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, судом встановлено таке.

16.08.2000 наказом №90/ОС ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Тальнівського районного відділу Пенсійного фонду України (а.с.131 том №1).

24.05.2002 наказом №34 О/С «Про звільнення начальників районних та міських відділів та призначення начальників Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у м. Черкаси» ОСОБА_1 призначено з 24.05.2002 на посаду начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі, звільнивши з посади начальника Тальнівського районного відділу Пенсійного фонду України (а.с.132-133 том №1).

20.01.2016 Пенсійний фонд України отримав подання начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 від 18.01.2016 №514/09 з доданими до нього документами (а.с.83 том №1).

В службовій записці доданій до подання зазначено, таке:

1) ОСОБА_1 не виконано наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2015 №59 «Про підготовку приміщень органів Пенсійного фонду України в області до роботи в осінньо-зимовий період 2015-2016 років», що потягнуло за собою порушення порядку здійснювання та обслуговування громадян за принципом «Єдиного вікна» в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області;

2) ОСОБА_1 здійснюється не ефективна експлуатація службового транспортного засобу, який знаходиться в незадовільному технічному стані з причин неналежної технічної підтримки, не проведення поточних ремонтів, що тягне за собою нецільове використання коштів Пенсійного фонду України в 2016 році. Зазначене є порушенням наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.04.2014 №29 «Про заходи щодо економного та раціонального використання коштів Пенсійного фонду України в органах Фонду області»;

3) ОСОБА_1 не здійснюється контроль за станом організації правової роботи в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області в порушення п.1.5 Положення про організацію правової роботи в Пенсійному фонді України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 08.10.2004 №13-1 (зі змінами) та пп.1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднанні управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 №41/26486.

Листом від 20.01.2016 №2025/06-10 начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області ОСОБА_1 повідомлено, що на розгляді Пенсійного фонду України перебуває подання начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18.01.2016 №514/09 щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення та запропоновано надати у триденний термін з дня одержання даного листа Пенсійному фонду України свої письмові пояснення (а.с.94 том №1).

25.01.2016 начальник управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області ОСОБА_1 листом №549/01-01 надав письмові пояснення на лист від 20.01.2016 №2025/06-10 (а.с.95-100 том №1).

02.02.2016 наказом №17-с «Про оголошення догани ОСОБА_1В.», за результатами розгляду подання начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18.01.2016 №514/009 та пояснення начальника управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області ОСОБА_1, керуючись п. 11 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, ст. 147-149 КЗпП України оголошено догану ОСОБА_1 (а.с.101-103 том №1).

Надаючи оцінку позовним вимогам суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (станом на момент винесення оскаржуваного рішення) (надалі - Закон №3723-XII) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу .

Відповідно до ст.10 Закону №3723-XII основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Згідно зі ст. 14 Закону №3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Відповідно до ст.139 Кодексу законів про працю України, введеним в дію з 01 червня 1972 року Законом Української РСР від 10 грудня 1971 року №322-VIII, (надалі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

У абз.1 ст.147-1 КЗпП України зазначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п. 11 Положення про Пенсійний фонд України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, голова правління Пенсійного фонду України призначає на посади за погодженням з Міністром соціальної політики та головами відповідних місцевих адміністрацій, звільняє за погодженням з Міністром з посад керівників територіальних органів, призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром їх заступників.

Щодо пояснень позивача щодо необґрунтованості підстав оскаржуваного наказу суд зазначає таке.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. Догана є найменш суворим видом стягнення, який може бути застосовано за будь-яке невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

З врахуванням наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення, при оголошенні догани, не можливо враховувати тяжкість провини та інші обставини, оскільки це означало б позбавлення можливості застосувати стягнення за наявності порушення.

У Постанові Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 №П-78/10 зазначено, що з урахуванням положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того встановлено, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином судом в даній адміністративній справі не розглядається суть порушень вчинених позивачем, а досліджується легальність винесення оскаржуваного рішення.

Щодо доводів адміністративного позову, що дисциплінарне стягнення до позивача застосовано з порушенням норм ст. 148 КЗпП, суд зазначає таке.

В своїх поясненнях позивач зазначив, що датою встановлення порушень, що стали підставою винесення оскаржуваного рішення є 10.12.2015, адже саме цього дня начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області була в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі, і приймала участь в роботі комісії Пенсійного фонду України, а тому оскаржуваний наказ повинен був бути винесений не пізніше 10.01.2016.

Однак суд зазначає, що дані твердження позивача спростовуються наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.12.2015 №80 «Про відрядження ОСОБА_4, ОСОБА_5В.», де зазначено: «Вибуваю у відрядження для вирішення питань щодо реорганізації управлінь разом із ОСОБА_5, водієм автотранспортних засобів до управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі, Христинівському районі терміном на 2 дні 09 грудня 2015 року та 10 грудня 2015 року.» (а.с.34 том №2).

Відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 25.12.2015 №85 «Про відрядження ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5В.» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_5 відряджено до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі для проведення перевірки терміном на 1 день 29.12.2015 (а.с.74 том №1). 29.12.2015 складена довідка перевірки з питань цільового, раціонального використання коштів на утримання апарату управління та виконання заходів щодо забезпечення режиму економії коштів (а.с.47 том №2).

Пенсійний фонд України про порушення вчиненні ОСОБА_1 дізнався 20.01.2016 отримавши подання начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується реєстраційним штампом, у якому зазначена дата надходження документа і вхідний номер та витягом з Журналу вхідної кореспонденції (а.с.88 том №1).

Відповідно до наведеного суд вважає, що моментом виявлення проступку є дата надходження до Пенсійного фонду України подання начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1, а саме: 20.01.2016.

Таким чином дослідивши вищенаведені докази у згоді з діючими нормами законодавства, суд зазначає, що дисциплінарне стягнення відносно позивача прийнято у строк, передбачений статтею 148 Кодексу законів про працю України та при дотриманні процедури, встановленої законодавством.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з вищенаведених правових норм та досліджених обставин, суд вважає, що відповідач довів факт правомірності накладання дисциплінарного стягнення на позивача у строк та у межах процедури, встановленої законодавством.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.П. Тимошенко

Судді А.В. Каліновська

ОСОБА_9

Повний текст постанови виготовлено 24 жовтня 2016 року