Справа № 754/11282/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/577/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, у зв'язку з припиненням виплати пенсії по інвалідності та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії по інвалідності з 07.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З червня 2007 року він щомісячно, вчасно отримував пенсію, але з 01.04.2015 року відповідачем було припинено нарахування та виплату призначеної державою пенсії, у зв'язку з чим позивач вимушений був 07.09.2016 року звернутися із заявою до відповідача щодо поновлення виплати пенсії.

Однак, відповідач у своєму листі відмовив йому в поновленні пенсії під час роботи на посаді державного службовця, з посиланням на те, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються. Після звільнення з роботи пенсії/щомісячне довічне грошове утримання виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до законодавства.

Позивач вважає, що в даному випадку на момент призупинення виплати пенсії відповідачем порушено його права на отримання пенсії з 07.03.2016, а саме з моменту відсутності нормативно-правового акта, яким би було визначено механізм обчислення та виплати пенсії.

28.09.2016 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві через представника просить відмовити в задоволенні адміністратвиного позову, посилаючись на наступне.

Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 19.04.2007 року та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Сторона відповідача вважає вимогу позивача щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності з 07.03.2016 року необгрунтованою, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії 07.09.2016 року. Відмова у поновленні позивачу виплати пенсії по інвалідності полягає в тому, що 02.03.2015 року був прийнятий ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213, який набрав чинності 01.04.2015 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зоюбов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.04.2007 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач на даний час працює на посаді державного службовця, яка дає право на призначення пенсії на підставі ЗУ «Про державну службу» .

З 01.04.2015 року набули чинності норми ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

На підставі вищевказаного Закону, з 01.04.2015 року відповідач припинив нарахування позивачу пенсії по інвалідності.

07.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності, на що отримав відповідь, відповідно до якої йому було відмовлено.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка набрала чинності з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, вказаний в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, до 01.06.2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми ЗУ «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію ЗУ «Про державну службу», пенсія повинна призначатися відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 11, 18, 71, 99, 104, 160-163, 183-2, 254, 256 КАС України, Конституцією України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про державну службу», -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплат пенсії по інвалідності ОСОБА_1.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 07.03.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: