Справа № 813/3961/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р. Справа № 876/1440/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Котів Наталії Іванівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Котів Наталії Іванівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 та з урахуванням уточнення прохальної частини позовної заяви, просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 28.03.2015 року державного реєстратора державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер: 20350121, за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії державного реєстратора державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції щодо вчинення запису про державну реєстрацію прав власності № 9212588 від 27.03.2015 року, за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1;

- зобов'язати державного реєстратора державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер: 20350121, за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок протиправних дій державного реєстратора Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Котів Наталії Іванівни право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3. Крім цього вважає, що Державний реєстратор при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримався вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.04.2014 року у справі № 442/6855/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсними умов шлюбного контракту, поділ майна подружжя, визнання житлового будинку та земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя, усунення перешкод у користування майном; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку та земельних ділянок особистою приватною власністю за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 ідеальної частини будинковолодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1 Вказане рішення суду набрало законної сили 08.07.2014 року.

28.03.2015 року державний реєстратор Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Котів Наталія Іванівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер: 20350121, за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі даного рішення було вчинено запис про державну реєстрацію прав власності № 9212588 від 27.03.2015 року за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на вказане майно стало рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.04.2014 року у справі № 442/6855/13-ц, яке набрало законної сили 08.07.2014 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено підставності позовних вимог стосовно протиправності рішення та дій державного реєстратора державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер: 20350121 та щодо вчинення запису про державну реєстрацію прав власності № 9212588 від 27.03.2015 року, за ОСОБА_3 на об'єкт нерухомого майна, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.4 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austia» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>«. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно, до ч.1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом,встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена .

Відповідно до ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правових договорів: кредитного та іпотеки, що згідно із висновком, зробленим у Постанові ВСУ від 14 червня 2016 року № 21-41а16, вказує на те що, спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного та господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом».

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладені положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 року у справі № 813/3961/15 скасувати.

Провадження у справі № 813/3961/15 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Котів Наталії Іванівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст рішення

виготовлено 17.10.2016 року.