Справа № 823/1378/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року справа № 823/1378/16

15 год. 20 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попельнухи Ю.І.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (згідно з довіреностями),

представника відповідача ОСОБА_3 (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом малого підприємства МЕХБУД до державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання частково протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

26.09.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд звернулось мале підприємство МЕХБУД (далі позивач) з адміністративним позовом про визнання частково протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі - ППР) державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач) від 05.07.2016: № - на суму штрафних санкцій 759,94грн., № - на 102882,67грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач оскаржуваними рішеннями безпідставно застосував до позивача штраф за несвоєчасну сплату податкових зобовязань з ПДВ, оскільки вони сплачувались у встановлені законом строки згідно з відповідними платіжними документами. Позивач вважає, що оскільки сплачені суми зараховувалися відповідачем у календарній черговості у тому числі на погашення податкового боргу, що виникав згідно з ППР, які містили штрафи, та рішення про розстрочення податкового боргу, то відповідач подвійно наклав на нього відповідальність. Позивач визнав несвоєчасну сплату боргу та відповідно нарахування штрафу в сумі 5129,08грн. Тому просив задовольнити позов і скасувати рішення лише у відповідних частинах.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що оскаржуване рішення прийняте з огляду на виявлене камеральною перевіркою порушення позивачем строків сплати узгоджених зобовязань, за що нормами законодавства передбачена відповідальність у формі штрафу. Представник відповідача наголошував, що зарахування сплати позивачем податкових зобовязань здійснювалось у порядку календарної черговості погашення боргу. Оскільки ППР та рішення про розстрочення податкового боргу містили штрафні санкції за інші види податкових порушень, подвійного покладення відповільності не відбулося. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Позивач зареєстрований як юридична особа з 15.03.1993 (), є платником ПДВ згідно з даними відповідного свідоцтва (а.с.189).

Суд встановив, що посадова особа відповідача 04.07.2016 здійснила камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем узгоджених сум податкових зобовязань з ПДВ за січень 2013 року січень 2016 року, про що склала акт від 04.07.2016 №2419/23-01-15-02/14211031 (далі акт перевірки) щодо порушення вимог підп.16.1.4. п.16.1. ст.16, п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України). На його підставі відповідач прийняв оскаржуване ППР від 05.07.2016: №, яким застосував до позивача за несвоєчасну сплату грошового зобовязання з ПДВ штраф 10% у загальній сумі 1287,04грн., та №, яким застосував до позивача за несвоєчасну сплату грошового зобовязання з ПДВ штраф 20% у загальній сумі 107484,65грн.

Суд врахував, що відповідно до ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

В акті перевірки зафіксовано, що позивач не дотримався строків сплати податкового боргу, що виник:

30.01.2013 у сумі 19112,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 21.01.2013;

30.05.2013 у сумі 5260,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 16.05.2013;

30.12.2013 у сумі 80,40грн. згідно з декларацією з ПДВ від 18.12.2013;

30.01.2014 у сумі 80,92грн. згідно з декларацією з ПДВ від 20.01.2014;

30.03.2014 у сумі 3902,89грн. згідно з декларацією з ПДВ від 19.03.2014;

16.05.2014 у сумі 19300,00грн. згідно з ППР від 24.09.2012 №;

30.08.2014 у сумі 5865,40грн. згідно з ППР від 18.08.2014 №;

29.08.2014 у сумі 283280,40грн. згідно з рішенням про розстрочення податкового боргу від 29.08.2014 №205/23-01-25-0119;

30.12.2014 у сумі 108,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 26.12.2014

30.04.2015 у сумі 17597,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 16.04.2015;

30.05.2015 у сумі 22455,01грн. згідно з декларацією з ПДВ від 20.05.2015;

30.06.2015 у сумі 21950,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 18.06.2015;

30.07.2015 у сумі 37804,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 17.07.2015;

30.08.2015 у сумі 44623,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 20.08.2015;

30.09.2015 у сумі 3353,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 18.09.2015;

30.10.2015 у сумі 31052,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 20.10.2015;

30.11.2015 у сумі 8909,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 20.11.2015;

30.12.2015 у сумі 7767,00грн. згідно з декларацією з ПДВ від 21.12.2015;

30.01.2016 у сумі 7773,63грн. згідно з декларацією з ПДВ від 18.01.2016.

Вищевказані зобов'язання погашені шляхом зарахування сплачених коштів позивачем згідно з платіжними дорученнями від 12.07.2013 №6, від 30.01.2014 №813, від 27.03.2014 №299, від 13.03.2014 №359, від 20.05.2014 №395, від 24.07.2014 №455, від 29.08.2014 №487 і №488, від 18.09.2014 №509, від 01.04.2015 №701, від 30.04.2015 №664528, від 06.05.2015 №736, від 28.05.2015 №893134, від 26.06.2015 №810, від 27.07.2015 №1711616, від 26.08.2015 №2150002, від 24.09.2015 №2444062, від 26.10.2015 №2933653, від 23.11.2015 №3253292, від 24.12.2015 №3833225, від 18.01.2016 №143, від 26.01.2016 №4207786, від 26.02.2016 №4683057, від 17.03.2016 №213, від 29.03.2016 № 230, від 11.05.2016 №287. від 27.05.2016 №5971121, від 30.06.2016 №16.

Суд врахував, що абз.1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обовязок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт несвоєчасної сплати узгоджених сум податкового зобовязання є видом порушення податкового законодавства і підтверджений під час судового розгляду справи.

Для вирішення спору суд врахував, що позивач не заперечував пропущення строків сплати узгоджених податкових зобов'язань:

до 30 днів згідно з деклараціями від 19.03.2014 у сумі 5,00грн., від 18.08.2014 №5266,00грн.;

понад 30 днів згідно з деклараціями від 21.01.2013 у сумі 261,00грн., від 21.01.2013 у сумі 18851,00грн. та від 19.03.2014 у сумі 3897,89грн., -

у тому числі не оскаржує застосування штрафів відповідно 10% та 20% сплачених сум грошового зобовязання за такі порушення.

Суд встановив, що позивач сплачував грошові зобовязання з ПДВ:

у сумі 5260,00грн. згідно з платіжним дорученням від 29.05.2013 з призначенням платежу ПДВ за квітень 2013 року;

у сумі 14416,00грн. згідно з платіжним дорученням від 30.12.2013 з призначенням платежу ПДВ за листопад 2013 року;

у сумі 6400,00грн. згідно з платіжним дорученням від 29.01.2014 з призначенням платежу ПДВ за грудень 2014 року;

у сумі 28584,00грн. згідно з платіжним дорученням від 29.01.2014 з призначенням платежу ПДВ за грудень 2014 року;

у сумі 14300,00грн. згідно з платіжним дорученням від 29.08.2014 з призначенням платежу ПДВ за липень 2014 року;

у сумі 5266,00грн. згідно з платіжним дорученням від 29.08.2014 з призначенням платежу ПДВ за липень 2014 року;

у сумі 108,00грн. згідно з платіжним дорученням від 26.12.2014 з призначенням платежу ПДВ за листопад 2014 року;

у сумі 17597,00грн. згідно з платіжним дорученням від 28.04.2015 з призначенням платежу ПДВ за березень 2015 року;

у сумі 22455,00грн. згідно з платіжним дорученням від 27.05.2015 з призначенням платежу ПДВ за квітень 2015 року;

у сумі 21950,00грн. згідно з платіжним дорученням від 25.06.2015 з призначенням платежу ПДВ за травень 2015 року;

у сумі 41000,00грн. згідно з платіжним дорученням від 13.07.2015 з призначенням платежу ПДВ за червень 2015 року;

у сумі 26800,00грн. згідно з платіжним дорученням від 15.07.2015 з призначенням платежу ПДВ за червень 2015 року;

у сумі 2000,00грн. згідно з платіжним дорученням від 31.07.2015 з призначенням платежу ПДВ за липень 2015 року;

у сумі 10005,00грн. згідно з платіжним дорученням від 11.08.2015 з призначенням платежу ПДВ за липень 2015 року ;

у сумі 7500,00грн. згідно з платіжним дорученням від 12.08.2015 з призначенням платежу ПДВ за липень 2015 року ;

у сумі 22500,00грн. згідно з платіжним дорученням від 19.08.2015 з призначенням платежу ПДВ за серпень 2015 року ;

у сумі 19050,00грн. згідно з платіжним дорученням від 15.10.2015 з призначенням платежу ПДВ за жовтень 2015 року ;

у сумі 6600,00грн. згідно з платіжним дорученням від 15.12.2015 з призначенням платежу ПДВ за листопад 2015 року ;

у сумі 20000,00грн. згідно з платіжним дорученням від 06.01.2016 з призначенням платежу ПДВ за грудень 2015 року ;

у сумі 22600,00грн. згідно з платіжним дорученням від 12.01.2015 з призначенням платежу ПДВ за грудень 2015 року .

Отже даними реквізиту "призначення платежу" платіжних доручень та виписками банків підтверджується сплата позивачем задекларованих у деклараціях з ПДВ за вищевказаний період сум грошових зобов'язань у встановлені законом строки, окрім з декларацій від 19.03.2014, від 18.08.2014, від 21.01.2013, від 21.01.2013 та від 19.03.2014.

При цьому, що згідно з даними облікової картки позивача вищевказані суми зараховувались у порядку календарної черговості погашення податкового боргу позивача.

Суд з'ясував, що зарахування сплачених позивачем добровільно коштів відповідно до вищезгаданих платіжних доручень відповідач здійснив, не зважаючи на вказане платником призначення платежу, в рахунок погашення наявної недоїмки.

Так, згідно з даними облікової картки позивача з ПДВ станом на 30.01.2013 за позивачем обліковувалась недоїмка (заборгованість) з ПДВ у сумі 30553,32грн., що збільшувалася з огляду на самостійне декларування податкових зобов'язань та донарахування їх контролюючим органом ППР.

Суд врахував, що згідно з даними облікової картки позивача з ПДВ ним не були сплачені у визначені договором від 29.08.2014 №205/23-01-25-0119 про розстрочення податкового боргу строки грошові зобовязання на загальну суму 352822,48грн.

Вищевказані обставини стали причиною зарахування коштів, сплачених позивачем, у рахунок погашення наявного податкового боргу (недоїмки).

П.87.9. ст.87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, наведеною нормою встановлено імперативний обовязок контролюючого органу зараховувати сплачені платником кошти в рахунок погашення існуючого податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Тому відповідач діяв відповідно до вимог закону.

Згідно з вимогами ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У випадку застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків відповідно до ст.116 ПК України надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення. За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки відповідач довів, що погашення позивачем податкового боргу за вищевказаними підставами здійснена з порушенням встановлених законом строків, суд дійшов висновку, що застосування за таке порушення штрафу з розрахунку 10% від його суми згідно з ППР № та 20% - відповідно до ППР № відповідає вимогами закону.

Твердження позивача про подвійне притягнення до відповільдальності не було підтверджене доказами. Натомість суть підстав для нарахування штрафу за оскаржуваними ППР свідчить, що воно не стосується податкових порушень, до яких притягувався позивач.

З огляду на зазначене спірні ППР є правомірними, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а судовий збір поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову малого підприємства МЕХБУД про визнання частково протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.07.2016: № в частині 759,94грн. донарахуваної штрафної санкції, № - 102882,67грн., відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 21.10.2016