Справа № 2а/0270/4889/11
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4889/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Дмитруку Михайлу Володимировичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Красоцвіт"

про: стягнення заборгованості в сумі 801,19 грн.

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - виконавча дирекція Фонду) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красоцвіт» (далі ТОВ «Красоцвіт») про стягнення заборгованості в сумі 801,19 грн.

Позов мотивовано тим, що згідно звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності за 2010 рік, поданого Відповідачем до виконавчої дирекції Фонду, підприємство самостійно визначило прострочену заборгованість у сумі 4776,73 грн. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.01.2010р. по справі №2-а-5301/09/0270 задоволено позовні вимоги виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ТОВ «Красоцвіт» про стягнення 3975,54 грн. Таким чином, станом на день подання позову до суду за ТОВ «Красоцвіт» рахується заборгованість у сумі 801,19 грн.

Оскільки, Відповідачем в добровільному порядку суму заборгованості не погашено, виконавча дирекція Фонду звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та, посилаючись на обставини, викладенні у позовній заяві та пояснення, надані у судовому засіданні, просив позов задовольнити.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив. Вся поштова кореспонденція направлялась Відповідачу за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 27-29). Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду та повістка направлялись Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, однак, на адресу суду повертались конверти з відміткою органу поштового зв'язку - " адресат за зазначеною адресою не значиться" (а.с. 16, 24).

Відповідно до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За приписами частини 4 статті 33 КАС України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Частиною 1 статті 49 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Відповідно до частини 2 зазначеної вище статті особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення Відповідача належним чином про час, дату і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Красоцвіт» перебуває в ЄДРПОУ, про що свідчить довідка управління статистики у Жмеринському районі № 154 (а.с. 9).

Відповідно до звіту від 18.01.2011р. про нараховані внески, перерахування та витрати, пов`язані з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності за 2010 рік (а.с. 6), заборгованість Відповідача складає 4776,73 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.01.2010р. по справі №2-а-5301/09/0270 задоволено позовні вимоги виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ТОВ «Красоцвіт» про стягнення 3975,54 грн.

Таким чином, на час звернення до суду за Відповідачем рахується заборгованість у сумі 801,19 грн. (4776,73 грн. 3975,54 грн.).

Дана заборгованість в добровільному порядку не сплачена.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у звязку з втратою заробітної плати ( доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сімї, вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, повязаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами. а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 9 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Усі застраховані особи є членами цього Фонду. Держава є гарантом надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам Фондом, стабільної діяльності Фонду.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), передбачено, що страхувальник зобовязаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески і згідно ст. 30 Закону несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), контролюючими органами є органи фондів загальнообовязкового державного соціального страхування - стосовно внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у межах компетенції цих органів, встановленої законом.

Відповідно до абз. 5 п. 7 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3. ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), податковий борг (недоїмка) - податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання. Податкове зобовязання - зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості), самостійне узгодження податкового зобовязання: податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації. Зазначене податкове зобовязання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Отже, Звіт про нараховані внески, перерахування та витрати, повязанні з загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності по формі Ф4-ФССзТВП, який подається відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", п. 1 Порядку подання та обліку звітів по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 4 березня 2004 року № 21 та п. 3.3 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 березня 2001 року № 16, і є документом в якому страхувальник самостійно узгоджує суму заборгованості по страхових внескам до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Як видно з матеріалів справи сума, що підлягає стягненню з ТОВ «Красоцвіт», на день звернення до суду, становить 801,19 грн., тобто з урахуванням Звіту, поданого Відповідачем, вказане податкове зобов'язання є узгодженим, а тому підлягає стягненню на користь Позивача.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладено, враховуючи, що станом на час розгляду справи в суді Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед Позивачем в сумі 801,19 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Красоцвіт" (23127, Вінницька область, Жмеринський район, с. Олександрівка, вул. Шевченка, 1, р/р0667 в відділенні ПІБ м. Жмеринка, МФО 302322, ) на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (21037, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, р/р0001 в УДК у Вінницькій області (для ФССзТВП), МФО 802015, ЗКПО 26076756) заборгованість в сумі 801,19 грн. (вісімсот одна гривня дев`ятнадцять копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна

30.11.2011