Справа № 802/1198/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2016 р. Справа № 802/1198/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника Віктора Сергійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Барі"

до: Вінницької об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Барі» (далі СТОВ «Барі», позивач) з адміністративним позовом до Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.08.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при виписуванні податкової накладної №65 від 24.03.2016 (дата реєстрації 26.04.2016) сталася технічна помилка в даті її складання, а саме замість 24.04.2016 було зазначено 24.03.2016.

На думку позивача штрафні (фінансові) санкції згідно з п.120-1 ст.120 Податкового кодексу України (далі - ПК України) можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобовязаний згідно із вимогами ПК України скласти та зареєструвати податкову накладну, а саме - в звязку із постачанням товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Позивач переконаний, що 23.03.2016 у нього був відсутній обовязок складати та реєструвати податкову накладну на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», її помилкове виписування не тягне за собою жодних наслідків, в т.ч. передбачених п.120-1 ст.120 ПК України.

Відтак податкове повідомлення-рішення від 10.08.2016 № НОМЕР_1, яким визначене грошове зобовязання з податку на додану вартість у вигляді штрафної (фінансової) санкції в розмірі 55712,83 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та пояснення, надані в судовому засіданні, просив суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, надавши суду письмові заперечення, у яких на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення послались на висновки перевірки, викладені в акті від 28.07.2016 №820/02-28-12-02/30171114.

Крім того, зазначили, що відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.2015 № 1307 не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера, а тому штрафні санкції до позивача застосовано правомірно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що у період з 15.07.2016 по 28.07.2016 Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань контролю за достовірністю та повнотою нарахування сум податку на додану вартість СТОВ «Барі» за базовий звітний (податковий) період березень-квітень 2016 року, результати якої оформлені актом від 28.07.2016 №820/02-28-12-02/30171114 (далі - акт перевірки).

Під час перевірки встановлено, порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме, порушення граничного терміну реєстрації в ЄРПН податкової накладної №65 від 24.03.2016 (дата реєстрації 26.04.2016) на загальну суму 1059288 грн., в т.ч. ПДВ 176548 грн. - на 18 днів та податкової накладної № 88 від 29.04.2016 (дата реєстрації 23.06.2016) на загальну суму 408064,60 грн. в т.ч ПДВ 68010,77 грн. - на 40 днів.

На акт перевірки позивач подав заперечення від 04.08.2016, які відповідачем залишені без задоволення, а положення акта перевірки без змін, про що ТОВ «Барі» повідомлено листом від 10.08.2016 №29627/10/02-28-12-02.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 10.08.2016 №, яким СТОВ «Барі» визначене грошове зобовязання з податку на додану вартість у вигляді штрафної (фінансової) санкції в розмірі 55712,83 грн.

Позивач, не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (ПК України).

Згідно з нормами п. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 14.1.60 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Так, судом встановлено, що СТОВ «Барі» виписало ТОВ «Керневел-Трейд» податкову накладну № 65 від 24.03.2016, яка була зареєстрована 26.04.2016 об 11:51:25.

06.05.2016 ТОВ «Барі» склало та зареєструвало в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 24.04.2016 №6 до зазначеної податкової накладної, вказавши на помилку у даті складання, та в той самий день склало і зареєструвало податкову накладну №75 від 24.04.2016 з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості та вартості товару.

Крім того, 23.06.2016 ТОВ "Барі" зареєструвало в ЄРПН податкову накладну № 88 від 29.04.2016.

Надаючи оцінку доводам сторони позивача про те, що помилкове виписування накладної не тягне для СТОВ «Барі» наслідків у вигляді застосування штрафних санкцій відповідно до положень п. 120-1 ст. 120 ПК України, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом «б» пункту 201.1 статті 201 ПК України дата виписування податкової накладної належить до обовязкових реквізитів податкової накладної.

Відповідно до положень абз. 11 п. 201.10 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що помилкове заповнення дати податкової накладної попереднім місяцем та її реєстрація в ЄРПН фактично означає, що строк між датою складання і датою реєстрації в ЄРПН збільшується.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Вищенаведеними нормами ПК України передбачається відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу незалежно від причин, у звязку з якими було порушено цей строк. ПК України не містить виключень з цього правила для помилково складених податкових накладних чи помилково виписаних датою попередніх періодів, тощо.

Наступне виписування розрахунку коригування із зазначенням причини - виправлення помилки - не змінює факту порушення строку реєстрації такої помилкової податкової накладної (не пізніше 15 календарних днів, наступних за датою їх складання, зазначеною у податковій накладній).

Крім того, пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 визначено, що в разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

З аналізу вказаної норми виливає, що причиною коригування у податковій накладній може бути, наприклад, повернення товарів попередня оплата, зміна вартості товару, зміна номенклатури товару, тощо.

При цьому у зазначеному пункті Порядку № 1307 також наголошено, що не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що в даному випадку помилкове заповнення дати податкової накладної попереднім місяцем не є підставою для звільнення позивача від відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу, передбаченого у ст. 120-1 ПК України.

Кількість діб затримки реєстрації податкової накладної № 65 від 23.03.2016 - 18 дів підтверджується копією квитанції № 1 про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 34).

Відтак, наведені позивачем аргументи не є достатньо вагомими доказами, що спростовують порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.

Щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 88 від 29.04.2016 суд зазначає наступне.

Так, представником позивача не заперечувалось, що податкову накладну №88 від 29.04.2016 зареєстровано 23.06.2016 з порушенням граничного терміну реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Відтак, суд з врахуванням доводів представника позивача погоджується з висновками податкового органу щодо наявності підстав для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну, тобто з порушенням 15-ти денного терміну, реєстрацію податкової накладної № 88 від 29.04.2016.

Окрім цього, у судовому засіданні представник позивача зауважив, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні вказана лише сума штрафу за ставкою 20 відсотків та відсутнє посилання на штраф за ставкою 30 відсотків.

Так, судом оглянуто оскаржуване податкове повідомлення-рішення. У ньому дійсно зазначена лише сума штрафу за ставкою 20 відсотків у розмірі 35309,60 грн. та відсутнє посилання на штраф за ставкою 30 відсотків. Однак, вказана загальна сума штрафу складає 55712,83 грн.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, що при оформленні даного податкового повідомлення-рішення сталась технічна помилка. Проте, у розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, який є додатком до податкового повідомлення-рішення та невід'ємною його частиною, визначено розмір штрафу 20% за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 65 складає 35309,60 грн., 30% за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 88 складає 20403,23 грн., загальна сума штрафних санкцій складає 55712,83 грн.(а.с.29),

Відтак, здійснивши системний аналіз прийнятого податкового повідомлення-рішення та наданих у справу доказів, суд дійшов висновку, що технічна помилка, допущена при його оформленні не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності рішення та надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини підтверджують позицію, покладену в основу оскаржуваного рішення, відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є субєктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна