Справа № 155/1314/16-а
Суддя: Чонка В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/155/46/16
Справа №155/1314/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 06 серпня 2011 перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

11 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Однак, листом №1671/02-47 від 19 серпня 2016 року йому було відмовлено у зв'язку з тим, що посади, на яких він працював не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, а також у зв'язку з тим, що змінено механізм визначення заробітної плати державних службовців підстав для застосування нормативно-правових актів, ухвалених до набрання чинності цим Законом під час визначення заробітної плати для обчислення пенсій відповідно до ст.37 Закону №3723 немає.

Вважаючи дії відповідача протиправними, що порушують його право не пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

07 жовтня 2016 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив визнати неправомірними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» та зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити йому пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 11 серпня 2016 року з урахуванням всіх складових заробітної плати, визначених довідками №77 від 10 серпня 2016 року та №84 від 03 жовтня 2016 року та виплати недоотримані кошти, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов свій підтримав в повному обсязі із наведених в позовній заяві підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача Савчук М.В. подала до суду письмове заперечення на позов, згідно якого дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області вважає правомірними, просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи тим, що підстав для його задоволення немає.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала з підстав, зазначених у письмовому запереченні, просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника Державної податкової інспекції у Горохівському районі. 06 серпня 2011 року йому призначено пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2012 року, яка набрала законної сили, було зобов'язано управління пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області зарахувати до 20 річного стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» періоди роботи з 15 травня 1990 року по 01 серпня 2001 року в Державній податковій інспекції в Горохівському районі Волинської області. Також було скасовано рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства від 15 серпня 2012 року про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області призначити пенсію згідно ст.37 Закону України «Про державну службу»з дня звернення з заявою від 06 серпня 2012 року та виплатити недоотриману пенсію, яка виникла внаслідок неправомірних дій Управління пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

11 серпня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про переведення його на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Волинській області за №77 від 10 серпня 2016 року.

Однак, в проведенні перерахунку рішенням Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №1671/02-47 від 19 серпня 2016 року йому було відмовлено.

З довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Володимир-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Волинській області за №84 від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 вбачається, який розмір становлять надбавки, премії та інші виплати на посаді начальника інспекції за період з 01 липня 2016 року до 31 липня 2016 року.

У відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст.46 Конституції України).

Виходячи зі змісту статтей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (у тому числі і Законом України «Про державну службу»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення на задовільному рівні, докладати зусиль для її поступового піднесення на більш високий рівень, тощо.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу України (в редакції Закону №76-VIII (76-19) від 28 грудня 2014 року - щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. «Прикінцеві положення» (76-19) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з цим, за правилами ч.2 ст.48 Закону України «Про Регламент Верховної Ради» закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з відсутності даних, які б свідчили, що на час виникнення спірних правовідносин норми Закону України «Про державну службу» втратили чинність, суд дійшов висновку про те, що Закон України «Про державну службу» на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п.13 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За загальним правилом, установленим ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2015 (набрало законної сили 8 лютого 2006 року) положення ст.58 Конституції України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, судам слід мати на увазі наступне: реалізація особою прав, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги; у випадках, коли набуття чинності певним законом його норма призупиняє дію положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Судом встановлено, що на час призначення ОСОБА_1 пенсії діяли вимоги ст.37-1 Закону України «Про державну службу», тому норма закону, яка набрала чинності 01 червня 2015 року не повинна бути застосована до виплати пенсії позивачу.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв у порушення ст.19 Конституції України та вищенаведених норм права, що встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику, що має статус державного службовця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З врахуванням викладено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнати неправомірними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» та зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 11 серпня 2016 року з урахуванням всіх складових заробітної плати, визначених довідками №77 від 10 серпня 2016 року та №84 від 03 жовтня 2016 року та виплатити недоотримані кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 17-19, 71, 79, 159, 161-162, КАС України, ч.1 ст.8, ч.3 ст.22, ст.46, ч.1 ст.58 Конституції України, ст.37-1 Закону України «Про державну службу», ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 11 серпня 2016 року з урахуванням всіх складових заробітної плати, визначених довідками №77 від 10 серпня 2016 року та №84 від 03 жовтня 2016 року та виплатити недоотримані кошти.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останнім під час розгляду справи у суді в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова суду в частині виплати пенсії у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду В.В.Чонка