Справа № 826/9838/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2016 року № 826/9838/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за позовом приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» (далі також - ПрАТ «Київспецтранс», позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просив визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 17 червня 2016 року №№ , , та .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

В наданих суду запереченнях представник відповідача вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та запереченнях проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 07 вересня 2016 року суд, на підставі приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перейшов до її розгляду в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку позивача з питань своєчасності сплати суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість, за результатами чого складено акт № 3116/26-56-12-01-18 від 07 червня 2016 року про результати перевірки своєчасності сплати грошових зобов'язань до бюджету.

Як вказано в наведеному акті, перевіркою було встановлено порушення ПрАТ «Київспецтранс» вимог п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме - протягом граничних строків позивачем несвоєчасно сплачено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно Додатку 1 до акту перевірки, відповідальність за що передбачена п. 126.1 статті 126 ПК України.

За результатами проведеної перевірки винесено відповідачем 17 червня 2016 року були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким на підставі статті 126 ПК України за затримку на 1760, 1699, 1672, 1635, 1626, 1626, 1606, 1597, 1594, 1593, 1579, 1579, 1576, 1576, 1552, 1551, 1549, 1549, 1546, 1535, 1535, 1527, 1526, 1517, 1486, 1484, 1484, 1482, 1474, 1474, 1471, 1471, 1457, 1457, 1457, 1457, 1444, 1444, 1443, 1430, 1430, 1426, 1421, 1421, 1413, 1395, 1395, 1364, 1364, 1360, 1360, 1327, 1327, 1324, 1324, 1322, 1322, 1322, 1321, 1321, 1321, 1321, 1303, 1289, 1289, 1289, 1288, 1288, 1288, 1288, 1288, 1288, 1275, 1275, 1259, 1248, 1247, 1246, 1245, 1244, 1242, 1242, 1241, 1241, 1240, 1240, 1239, 1238, 1237, 1234, 1234, 1213, 1213, 1212, 1212, 1209, 1208, 1208, 1207, 1206, 1189, 1188, 1183, 1183, 1182, 1181, 1180, 1153, 1143, 1142, 1139, 1139, 1138, 1137, 1136, 1132, 1125, 1124, 1121, 1097, 1093, 1093, 1079, 1077, 1076, 1075, 1074, 1074, 1074, 1071, 1065, 1061, 1060, 1059, 1059, 1059, 1051, 1049, 1048, 1035, 1035, 1032, 1032, 1032, 1030, 1028, 1028, 1026, 1026, 1019, 1019, 1012, 1011, 1009, 1005, 1005, 1001 та 1001 календарний день сплати грошового зобов'язання в розмірі 3 014 110, 20 грн. позивача зобов'язано сплати штраф у розмірі 20 % у сумі 602 822, 04 грн. (шістсот дві тисячі вісімсот двадцять дві грн. 04 коп.) за платежем податок на додану вартість;

- № , яким на підставі статті 126 ПК України за затримку на 998, 998, 998, 997, 997, 995, 995, 995, 985, 985, 977, 971, 970, 970, 969, 969, 966, 964, 963, 962, 962, 962, 961, 960, 956, 953, 953, 953, 953, 953, 950, 950, 950, 950, 949, 947, 946, 944, 943, 939, 936, 934, 932, 924, 924, 923, 923, 918, 913, 912, 911, 911, 908, 908, 907, 907, 906, 905, 894, 881, 881, 881, 881, 880, 879, 879, 879, 877, 877, 877, 877, 877, 876, 876, 876, 875, 875, 873, 863, 863, 862, 852, 848, 848, 844, 843, 831, 831, 830, 827, 823, 820, 816, 816, 814, 814, 814, 814, 813, 813, 812, 811, 806, 806, 805, 805, 792, 777, 759, 749, 730, 728, 728, 728, 724, 722, 722, 715, 714, 714, 711, 711, 709, 709, 708, 707, 707, 705, 700, 697, 691, 690, 684, 684, 679, 679, 679, 677, 670, 670, 670, 670, 658, 658, 658, 654, 654, 654, 653, 653, 653, 652, 651, 651, 651, 647, 646, 645, 644, 644, 644, 644, 644, 639, 637, 637, 636, 636, 636, 636, 600, 582, 581, 578, 577, 577, 576, 576, 575, 574, 571, 561, 533, 530, 530, 530, 529, 529, 523, 523, 519, 516, 516, 514, 508, 508, 498, 498, 492, 491, 488, 486, 485, 485, 484, 483, 483, 483, 481, 481, 480, 479, 478, 477, 476, 473, 471, 471, 471, 471, 471, 470 та 463 календарні дні сплати грошового зобов'язання в розмірі 5 653 591, 40 грн. позивача зобов'язано сплати штраф у розмірі 20 % у сумі 1 130 718, 28 грн. за платежем податок на додану вартість;

- № , яким на підставі статті 126 ПК України за затримку на 478, 476, 473, 456, 456, 453, 452, 451, 450, 450, 449, 449, 446, 443, 441, 439, 439, 438, 438, 436, 436, 429, 427, 424, 423, 423, 423, 422, 422, 421, 421, 420, 420, 420, 420, 419, 418, 416, 411, 411, 410, 408, 404, 404, 403, 401, 400, 397, 397, 396, 394, 393, 393, 393, 392, 392, 391, 391, 390, 390, 390, 389, 382, 382, 382, 376, 375, 372, 368, 367, 366, 366, 366, 362, 361, 349, 344, 344, 335, 333, 333, 333, 332, 331, 330, 330, 330, 330, 330, 329, 325, 323, 319, 318, 317, 316, 316, 314, 312, 312, 310, 306, 305, 303, 303, 302, 302, 301, 301, 298, 297, 296, 240, 239, 238, 237, 236, 233, 232, 232, 231, 231, 230, 230 та 229 календарні дні сплати грошового зобов'язання в розмірі 8 252 174, 00 грн. позивача зобов'язано сплати штраф у розмірі 20 % у сумі 1 650 434, 80 грн. за платежем податок на додану вартість;

- № , яким на підставі статті 126 ПК України за затримку на 226, 225, 225, 224, 223, 219, 219, 218, 217, 216, 215, 207, 205, 204, 201, 200, 200, 199, 198, 198, 197, 197, 196, 195, 194, 193, 193, 192, 192, 191, 191, 190, 190, 189, 186, 185, 184, 183, 182, 182, 182, 182, 180, 180, 179, 179, 179, 178, 177, 177, 176, 175, 169, 166, 166, 165, 164, 163, 162, 159, 159, 158, 157, 156, 155, 152, 151, 151, 150, 149, 148, 148, 145, 144, 143, 142, 142, 141, 138, 137, 136, 135, 129, 122 та 120 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 2 353 626, 10 грн. позивача зобов'язано сплати штраф у розмірі 20 % у сумі 470 725, 22 грн. за платежем податок на додану вартість.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сума податкового боргу позивача зі сплати податку на додану вартість, вчасна несплата якого і стала підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, була стягнута з ПрАТ «Київспецтранс» на підставі судових рішень, прийнятих в межах розгляду адміністративних справ №№ 2а-1209/11/2670, 2а-12448/11/2670, 2а-17713/11/2670, 2а- 17380/11/2670, 2а-1755/12/2670, 2а- 2080/12/2670, 2а-4439/12/2670, 2а-5778/12/2670, 2а-9097/12/2670, 826/2453/13-а, 826/20641/13-а, 826/12057/14, 826/20431/14.

Водночас, узгоджена у ПрАТ «Київспецтранс» заборгованість з податку на додану вартість, визначена наведеними судовими рішеннями, була розстрочена у судовому порядку, а саме: ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-1209/11/2670 від 16 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року (розстрочення на 30 місяців); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-12448/11/2670 від 13 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-17713/11/2670 від 14 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року (розстрочення на 24 місяці); ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-17380/11/2670 від 15 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-1755/12/2670 від 14 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року (розстрочення на 24 місяці); ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-2080/12/2670 від 23 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2013 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4439/12/2670 від 03 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-5778/12/2670 від 13 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-5778/12/2670 від 10 вересня 2013 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-9097/12/2670 від 12 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 квітня 2013 року (розстрочення на 12 місяців); ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/2453/13-а від 22 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року (розстрочення на 60 місяців); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/20641/13-а від 16 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/12057/14 від 15 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року (розстрочення на 84 місяці); ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/20431/14 від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20431/14 від 22 грудня 2015 року (розстрочення на 84 місяці).

Відповідачем не заперечується, що всі платежі в рамках розстрочення податкової заборгованості сплачуються ПрАТ «Київспецтранс» вчасно та в повному обсязі, заборгованість по ним відсутня.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, вказана норма ПК України стосується строків сплати податкових зобов'язань, визначених самостійно платником податку у податковій декларації, а не строків сплати розстрочених податкових зобов'язань, які були стягнуті за постановою суду.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що податковий орган необґрунтовано розповсюджує дію положення п. 57.1 статті 57 ПК України на правовідносини, які ним не регулюються. Відповідачем не враховано, що рішеннями суду встановлені інші строки сплати розстрочених податкових зобов'язань, ніж передбачені законодавством для сплати податкових зобов'язань згідно поданої платником податку податкової декларації.

Так, відповідно до п. 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, ПК України встановлює відповідальність за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом. У даному ж випадку сплата податкових зобов'язань позивача була розстрочена та строки сплати податкового зобов'язання були визначені відповідними рішеннями суду.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що податковий орган неправомірно ототожнив порядок застосування процедур погашення податкового боргу платників податків із порядком виконання судових рішень.

Згідно з ч. 2 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч. ч. 1, 2 статті 257 КАС України).

Так, наведені судові рішення про розстрочення сплати податкового боргу ПрАТ «Київспецтранс» мають виконуватись з урахуванням способу та порядку виконання, встановленого у вказаних судових рішеннях.

Пунктом 100.1 статті 100 ПК України передбачено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Таким чином, визначення строків сплати податкового боргу має проводитись податковим органом з урахуванням їх перенесення, про яке йдеться в умовах розстрочення, визначених відповідними рішеннями суду, які набрали законної сили.

Необхідно звернути увагу, що наведений висновок узгоджується зі сталою судовою практикою, наведеною, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року по справі № К/800/16049/14.

Беручи до уваги наведені обставини та відповідні їм положення законодавства вбачається, що оскільки податковим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, сплату яких було розстрочено відповідними судовими рішеннями, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, як такі що прийняті не у відповідності до вимог чинного законодавства.

При вирішенні даної справи суд враховую приписи п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7, відповідно до яких, суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

А тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню саме шляхом визнання оскаржуваних рішень відповідача протиправними та їх скасування.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі документально підтверджені ним судові витрати в загальній сумі 57 820, 50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17 червня 2016 року № , № , № та № .

Присудити на користь приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» всі документально підтверджені здійснені ним судові витрати в розмірі 57 820, 50 грн. (п'ятдесят сім тисяч вісімсот двадцять гривень п'ятдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов