Справа № 826/27708/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2016 року № 826/27708/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства культури України
прозобов'язання вчинити певні дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Міністерства культури України (далі по тексту - відповідач) про зобов'язання відповідача в місячний термін з дня набрання законної сили рішенням суду розглянути статут Релігійної організації «Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота» та заяву уповноваженого представника релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_2 про реєстрацію статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти, прийняти відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомити про нього уповноваженому представнику релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час розгляду статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти, який був поданий з метою його реєстрації, були порушені норми чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечили у зв'язку з тим, що під час утворення релігійної організації Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти не було дотримано вимог законодавства щодо реєстрації такої організації.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2015 року на загальних зборах віруючих громадян релігійної організації «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва» учасники загальних зборів, віруючі громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 створили релігійну організацію «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва» та визначили ОСОБА_3 як Хранителя віри релігійної організації «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва».

23 червня 2015 року на загальних зборах віруючих - громадян релігійної організації «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва» учасники загальних зборів, віруючі громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_5 створили релігійну організацію «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва» та визначили ОСОБА_1 як Хранителя віри релігійної організації «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва», що керує цією релігійною організацією відповідно до традиційного устрою душевної релігії і представляє релігійну організацію «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва» в усіх правовідносинах, в тому числі на релігійних з'їздах і конференціях, і має право вчиняти дії від її імені.

24 червня 2015 року на релігійній конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти представники релігійних організацій, що беруть участь у конференції (ОСОБА_1, представник Релігійної громади віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти у Печерському районі міста Києва згідно із протоколом загальних зборів віруючих громадян релігійної організації "Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва" від 23.06.2015 р.; та ОСОБА_3, представник Релігійної громади віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти у Шевченківському районі міста Києва згідно із протоколом загальних зборів віруючих громадян релігійної організації "Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва" від 22.06.2015р.) утворили релігійне об'єднання "Релігійне об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота".

06 липня 2015 року уповноважений представник релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_1 подав на реєстрацію до Міністерства культури України статут Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти (вхідний реєстраційний номер заяви про реєстрацію статуту № 5237/0/5-15 від 14.07.2015р.).

Листом від 06.08.2015р. №678/18-15 Міністерством культури України запропоновано усунути недоліки поданих документів до 12.08.2015р., оскільки вони не у повній мірі відповідають п. 3.2 Стандарту надання адміністративної послуги з реєстрації статуту (положення) релігійної організації та змін до нього, затвердженого наказом Мінкультури від 18.04.2012р. №366.

10 серпня 2015 року на релігійній конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти вирішено внести зміни у рішення релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти від 24.06.2015р., а саме, викласти і прийняти ці рішення в наступній редакції: утворити релігійне об'єднання "Релігійне об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати релігійну віру в найвищу цінність людини відповідно до традиційного устрою душевної релігії у спільній релігійній діяльності релігійних організацій віруючих в найвищу цінність людини та їх об'єднання у душевну спільноту душевних спільнот відповідно до віровчення релігійної віри в найвищу цінність людини (душевної релігії) та законодавства України, до складу якого входять релігійні організації "Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі міста Києва" та "Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва" та яке представлятиметься своїм релігійним центром - Релігійною організацією "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота"; прийняти і затвердити статут Релігійної організації "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота"; обрати Хранителем віри і визначити представником Релігійної організації "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" ОСОБА_1, доручити йому представляти релігійну конференцію релігійного об'єднання "Релігійне об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" та здійснити всі необхідні згідно із законодавством України дії, в тому числі підписувати, подавати та отримувати документи, для реєстрації статуту Релігійної організації "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" та державної реєстрації Релігійної організації "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" як юридичної особи; взяти до уваги адресовану конференції заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_5, власників приміщення за адресою АДРЕСА_1, які не заперечують, щоб Релігійна організація "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" та її Хранитель віри ОСОБА_1 користувалися цим приміщенням як місцезнаходженням цієї релігійної організації і для щоденного керування її діяльністю, здійснення управління і обліку.

11 серпня 2015 року уповноважений представник релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_1 подав до Міністерства культури України заяву про усунення виявлених недоліків документів, поданих для реєстрації статуту Релігійної організації "Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота" (вх. № 5912/015-15 від 11.08.2015 р.).

06 жовтня 2015 року листом Міністерства культури України вих. № 852/18-15 Уповноваженому представнику релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та пункту 5.1 Стандарту надання адміністративної послуги з реєстрації статуту (положення) релігійної організації, затвердженого наказом Мінкультури від 18.04. 2012 р. № 366 Міністерство культури України направило запит до Київської міської державної адміністрації для отримання інформації щодо діяльності релігійних громад - «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі м. Києва», «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі м. Києва, що входять до складу новоутвореної релігійної організації «Релігійний центр віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота».

17 листопада 2015 року Міністерство культури України направило до Громадської організації «Інститут душевної релігії» лист вих. № 971/18-15, в якому зазначено, що в Міністерстві культури України розглянуто заяву уповноваженого представника релігійної конференції Релігійного об'єднання віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_1 щодо реєстрації статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти; аналіз пакету документів, поданого відповідно до Стандарту, необхідного для реєстрації статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти показав, що засновниками зазначеної релігійної організації вказано дві новоутворені релігійні громади, а саме: «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі м. Києва» (відповідно до протоколу утворена 23.06.2015) та «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва» (відповідно до протоколу утворена 22.06.2015), статути яких, за даними Київської міської адміністрації, не зареєстровані; у зв'язку з цим Міністерство культури України повертає документи, подані для реєстрації статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти для доопрацювання.

Незгода позивача з діями відповідача обумовила звернутися до суду з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Вирішуючи справу, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991р. №987-ХІІ (далі - Закон), релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і змінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з вище зазначених релігійних організацій.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону, релігійні центри, управління, монастирі, релігійні братства, місії та духовні навчальні заклади подають на реєстрацію статут (положення) до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2015р. уповноважений представник Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти ОСОБА_1, подав на реєстрацію до Міністерства культури України статут зазначеного вище центру.

Згідно з поданими документами, засновниками Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти є дві новоутворені релігійні громади, а саме: «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі м. Києва» (відповідно до протоколу утворена 22.06.2015) та «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва» (відповідно до протоколу утворена 23.06.2015).

Відповідно до розділу третього Стандарту надання адміністративних послуг з реєстрації статутів (положень) релігійних організацій, затвердженим наказом Міністерства від 18.04.2012 № 366, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2012 № 1415/21727 (далі - Стандарт), для реєстрації статуту (положення) релігійного центру (управління), що згідно з частиною другою статті 7 Закону представляє релігійне об'єднання, до Міністерства подається заява, засвідчена підписом уповноважених представників (уповноваженого представника) загальних зборів засновників (установчого з'їзду (конференції) засновників тощо), що утворюють таке релігійне об'єднання.

Разом із заявою до Міністерства подається статут (положення) релігійного центру (управління) у трьох примірниках.

До статуту (положення) релігійної організації на підтвердження відомостей, викладених у ньому згідно з вимогами статті 12 Закону, додатково подаються:

належним чином засвідчена копія рішення (витяг) про утворення релігійного об'єднання та затвердження (прийняття) статуту (положення) релігійного центру чи управління (протокол загальних зборів засновників, установчого з'їзду (конференції) засновників тощо).

Це рішення повинно містити відомості, що підтверджують повноваження представників релігійних організацій (релігійних громад, релігійних центрів чи управлінь), що беруть участь у створенні релігійного об'єднання, представляти такі релігійні організації (релігійні громади, релігійні центри чи управління) на відповідному зборі, з'їзді, конференції тощо.

Повноваження релігійних громад підтверджуються, зокрема, статутами.

Так, відповідно до статті 12 Закону, статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 Закону.

Згідно із статтею 14 Закону, для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Судом встановлено, що також не заперечується сторонами у справі, статути (положення) релігійних організацій, що є засновниками релігійної організації Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти, до Міністерства культури України надані не були.

Крім того, судом встановлено, що засновниками релігійних організацій «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Печерському районі м. Києва» (відповідно до протоколу утворена 22.06.2015) та «Релігійна громада віруючих в найвищу цінність людини - Душевна спільнота у Шевченківському районі міста Києва» (відповідно до протоколу утворена 23.06.2015), є по дві особи відповідно.

У свою чергу, стаття 14 Закону передбачає, що для реєстрації статуту релігійної громади, необхідно не менше десяти чоловік.

Відповідно до пункту 3.4 розділу III Стандарту, у разі подання до Мінкультури неповного переліку документів, визначеного пунктами 3.1 - 3.3 цього розділу, та/або оформлення їх без дотримання встановлених вимог, відсутності у статуті (положенні) релігійної організації відомостей, встановлених частиною третьою статті 12 Закону, одержувачу адміністративної послуги пропонується в межах строків, встановлених цим Законом, усунути виявлені недоліки.

Таким чином, суд зазначає, що під час утворення релігійної організації Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти не було дотримано вимог чинного законодавства щодо реєстрації релігійної організації, що у свою чергу унеможливлює загальний розгляд Міністерством культури України та ухвалення, відповідно до статей 14, 15 Закону рішення про реєстрацію чи про відмову в реєстрації статуту Релігійного центру віруючих в найвищу цінність людини - Душевної спільноти, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко