Справа № 820/3053/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"19" жовтня 2016 р. № 820/3053/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

Суддів Панченко О.В., Зінченка А.В.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленою другою групою інвалідності; зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленою другою групою інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

У удовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що позивачеві безпідставно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, чим порушено його права, визначені Законом України «Про міліцію».

Представник відповідача надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких зазначено, що п.4 постанови КМ України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" проведення повторного огляду працівника міліції, яке надає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у два роки. Після спливу вказаного строку право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі втрачається. Оскільки, позивач пройшов повторний огляд через 14 років це позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, а отже адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи, ГУ НП в Харківській області, адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення, у яких послався на відсутність правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги, внаслідок спливу дворічного строку, визначеного п.4 постанови КМ України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

26.07.2000 року у період проходження служби при виконанні службових обов'язків позивачем отримано травми, внаслідок чого на підставі відповідно обстеження йому встановлено часткову втрату працездатності у розмірі 25 відсотків та отримано страхову суму по державному обов'язковому особистому страхуванню.

29.09.2015 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ. Під час проходження повторного обстеження 19.10.2015 року Харківським обласним МСЕК № 8 позивачеві встановлено втрату працездатності у розмірі 60 % та встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА № 106405 від 19.10.2015 року.

29.10.2015 року позивач звернувся із рапортом до начальника ГУ НП в Харківській області із заявою та відповідними матеріалами на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду документів позивачеві листом від 27.11.2015 року № 204 відмовлено у виплаті, внаслідок недотримання строків, визначених п.4 постанови КМ України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»

За результатами повторного обстеження через травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків обласна МСЕК № 3 встановила, що в результаті травми отриманої при проходженні служби втрата працездатності у позивача складає 70 % , що підтверджується довідкою серії 10 ААА № 016423 від 30.06.2016 року та встановлено ІІ групу інвалідності, висновком МСЕК серії 12 ААА № 106869 від 30.06.2016 року - а.с.100,101

27.07.2016 року позивач звернувся із рапортом до начальника ГУ НП в Харківській області із заявою та відповідними матеріалами на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Сторонами не заперечувалось, що Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області направило заяву та документи позивача до МВС України на затвердження для виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Судом встановлено, що листом ГУ НП в Харківській області № 9/Б-118/2 від 23.09.2016 року із супровідним листом МВС України № 15/2-3565 від 15.09.2016 року позивачу повідомлено про відмову в отриманні одноразової грошової допомоги на підставі п.4 постанови КМУ № 850 від 21.10.2015 року за заявою від 27.07.2016 року

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Абз.3 пункт 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 року "Про Національну Поліцію" № 580-VIII визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності законом України "Про Національну Поліцію".

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 року (у ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції врегульовані постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 (далі по тексту Постанова № 850 від 21.10.2015 року), п.2 якої визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог представник позивача посилався на недотримання позивачем строків проходження повторного огляду, встановлених п.4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року.

Так, п. 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Із пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що в липні 2001 року позивач отримав одноразову грошову допомогу у період проходження служби, що підтверджується довідкою НАСК «Оранта» від 04.11.2015 року № 815/1.

Відмова ґрунтується на тому, що оскільки позивач, вже отримав одноразову грошову допомогу в липні 2001 року і з дати встановлення та отримання пройшло більше двох років, тому позивач втратив право на нарахування та отримання такої допомоги на підставі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА № 016423 від 30.06.2016 року згідно якої позивачу, встановлено ступінь втрати професійної працездатності 70 % та визначено, що причина її втрати пов'язана з проходженням служби позивача в ОВС України та довідкою МСЕК серії 12 ААА № 106869 від 30.06.2016 року про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності інвалідності-а.с.100,101.

Проте суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на те, що відповідно до пункту 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 року призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

В судовому засіданні представниками відповідача та третьої особи в порядку, ст.с.т.71-72 КАС України не надано жодного доказу щодо наявності вказаних обставини, як не встановлено їх і судом в порядку , визначеному ст.11 КАС України.

Виходячи зі змісту п. 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 та враховуючи положення п.14 Порядку № 850 від 21.10.2015 року, суд приходить до висновку, що вказана норма не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Оскільки позивачу встановлена третя група інвалідності в строк більше двох років після первинного встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, він має право на отримання одноразової грошової допомоги у повному обсязі без урахування раніше виплаченої йому суми такої допомоги в липні 2001 року.

Таким чином суд вважає, що необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України № 15/5-6589 від 06.11.2015 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку установленою ІІ групою інвалідності.

Крім цього враховуючи вище викладені висновки, суд для всебічного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позову та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2016 року про виплату одноразової грошової допомоги.

Щодо позовної вимоги в якій позивач просить зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», то в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне задовольнити їх частково та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву позивача від 27.07.2016 року про призначення йому одноразової грошової допомоги, оскільки суд вважає, що в даному випадку він не вправі підміняти державний орган у виконанні його повноважень, встановлених чинним законодавством.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України № 15/5-6589 від 06 листопада 2015 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку установленою другою групою інвалідності.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2016 року про виплату одноразової грошової допомоги.

В іншій частині задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 24 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Спірідонов М.О.

Судді Панченко О.В.

Зінченко А.В.