Справа № 815/2452/13
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/16486/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного агенства земельних ресурсів України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агенства земельних ресурсів України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку,

в с т а н о в и л а:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. звернувся до суду із заявою від 22 лютого 2016 року вхідний № 4294/16 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, у якій просив замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №44812801 з виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/2452/13 виданого 15 серпня 2014 року про зобов'язання Державного агентства земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2013 pоку по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344грн.74коп) з утриманням обов'язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_2 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30 серпня 2013 року по день поновлення на посаді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року, задоволено заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДДВС Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження. Суд замінив боржника у виконавчому провадженні ВП №44812801 по виконавчому листу Одеського окружного адміністративного суду №815/2452/13 виданого 15 серпня 2014 року з Державного агентства земельних ресурсів України (далі Держземагенство) на його правонаступника Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

У касаційній скарзі представник Держземагенства просить ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі та рішення судів щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 серпня 2014 року Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №815/2452/13, яким зобов'язав відповідача Державне агентство земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2013 pоку по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344грн.74коп) з утриманням обов'язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_2 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30 серпня 2013 року по день поновлення на посаді.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І. від 23 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №44812801 на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року у справі №815/2452/13.

В подальшому державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, у якій просив замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №44812801 з виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду № 815/2452/13 виданого 15 серпня 2014 року про зобов'язання Державного агентства земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2013 pоку по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344грн.74коп) з утриманням обов'язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_2 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30 серпня 2013 року по день поновлення на посаді.

Відповідно до частини першої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням (заявою) державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини 1 Постанови КМУ Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади від 10 вересня 2014 року № 442 постановлено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 15 Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру було затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, що додається.

Частинами 1-3 вказаного положення передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Крім того, з розпорядження КМУ від 31 березня 2015 року № 294-р "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" вбачається, що КМУ погодилось з пропозицією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 7, ст. 164) функцій і повноважень Державного агентства земельних ресурсів, що припиняється.

Касаційну скаргу скаржник обґрунтовує, зокрема, тим, що судами прийнято передчасне рішення, оскільки Держземагенство України не припинено, як юридичну особу. Положення про Держземагенство, затверджене Указом Презинедта України від 08 квітня 2011 року № 445, не втратило чинність.

Умови припинення юридичної особи та час, з якого юридична особа вважається припиненою, визначені статтею 104 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 107 Цивільного кодексу України встановлений порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення. Так, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації.

Згідно статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" також передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до частини одинадцятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" порядок внесення державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення встановлюється відповідно частинами десятою - дванадцятою статті 36 цього Закону.

Частиною дванадцятою статті 36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Отже, прийняття органом державної влади рішення (видання наказу) про припинення юридичної особи не є її фактичним припиненням.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі містяться зокрема дані про перебування юридичної особи в процесі припинення; дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суди попередніх інстанцій виходили з того, що частиною 1 Постанови КМУ Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади від 10 вересня 2014 року № 442 постановлено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій передчасно поклали обов'язок з виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2014 року № 815/2452/13 про зобов'язання Державного агентства земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру не дослідивши питання щодо припинення юридичної особи боржника.

Судами, при вирішенні питання щодо можливого правонаступництва допущена неповнота у з'ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного агенства земельних ресурсів України задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агенства земельних ресурсів України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

Ю.К. Черпак