Справа № 818/1124/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р. Справа №818/1124/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпова О.О.

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника третьої особи- Сокур Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1124/16

за позовом ОСОБА_1

до Апеляційного суду Сумської області,

третя особа: Державна судова адміністрація України,

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Сумського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, в якому він просить:

- зобов'язати відповідача включити до стажу державної служби період проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року, а саме період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок надбавки за вислугу років, починаючи з 16 січня 2012 року, з урахуванням стажу державної служби за період з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року;

- зобов'язати апеляційний суд нарахувати суддівську винагороду за період з 16 січня 2012 року з урахуванням стажу державної служби за період з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року та виплатити невиплачену суддівську винагороду (заробітну плату).

Свої вимоги мотивує тим, що у нього є всі підстави для встановлення щомісячної доплати за вислугу років як судді із врахуванням часу навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, оскільки згідно з п.п.5 та 7 ч.2 ст.35 Закону України «Про державну службу» до стажу державної служби зараховуються: час перебування на посадах суддів та час перебування на посадах, на яких присвоюються спеціальні звання. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» від 17.07.1992р. №393 передбачено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Відповідно до п.3.2 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України та Міністерства праці та соціальної політики України від 12 жовтня 2007 року №270/551, якщо державним службовцям час служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового та начальницького складу був включений до стажу державної служби, то після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2007 року №36 «Про внесення зміни до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби» цей стаж не переглядається. Зазначає, що на нього як на слухача (курсанта) Вищої слідчої школи МВС СРСР розповсюджувалися вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а після складання державних іспитів наказом начальника Вищої слідчої школи МВС СРСР №276 від 27.07.1989 року йому присвоєно спеціальне звання - лейтенант міліції та його направлено для подальшого проходження служби в УМВС України в Сумській області. Тому відповідачем під час встановлення доплати за вислугу років протиправно не враховано час навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, внаслідок чого набавка за вислугу років підлягає перерахуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.75). Надіслав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність (а.с.56).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.67), надіслав заперечення на позовну заяву (а.с.41), в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до частини 5 статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років за наявності відповідного стажу роботи. Також, статтею 131 Закону визначено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді.

Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» вказаного вище Закону також встановлено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності Законом.

Тому, при обчисленні стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 апеляційний суд керувався положеннями частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів», який діяв до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Так, згідно з частиною шостою статті 44 Закону України «Про статус суддів» для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Відповідно до листа Державної судової адміністрації України № 10-1497/12 від 26.03.2012р до категорії «інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги» віднесено роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали і працюють в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723 від 16 грудня 1993 року і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (далі - Порядок). Також відповідно до цього ж роз'яснення Державної судової адміністрації України половина строку навчання за денною формою навчання на юридичних факультетах у вищих навчальних закладах зараховується під час обчислення стажу судді призначеного чи обраного на посаду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» і виключно для обчислення стажу, який дає право судді на відставку, а не до стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячної доплати за вислугу років. Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд Сумської області не погоджується із позовними вимогами судді ОСОБА_1 та вважає, що відсутні підстави для зарахування періоду навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР до стажу роботи та здійснення перерахунку щомісячної доплати за вислугу років.

В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечував (а.с.49-52), пояснивши, що норма абзацу 22 пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, розповсюджує свою дію лише на колишніх працівників органів внутрішніх справ України. Період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, як період проходження служби в органах справ позивачем, не є посадою, яка відповідає статусу та кваліфікаційним вимогам посад державних службовців відповідних категорій або керівних працівників і спеціалістів державних органів. Студент (слухач) і курсант є особами, які навчаються з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів. Відтак вказаний період не може зараховуватися до стажу державної служби. Крім того, згідно з пунктом 2.1 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України та Міністерства праці та соціальної політики України від 12 жовтня 2007 року №270/551, зарахування роботи (служби) в органах внутрішніх справ до стажу державної служби за часів СРСР (до 24.08.1991р.) здійснюється відповідно до абзацу четвертого пункту 2 Порядку, відповідно до якого до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком до порядку - Переліком державних органів колишніх колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Час служби на посадах середнього, старшого і вищого начальницького складу осіб, яким присвоєно спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ колишніх міністерств внутрішніх справ СРСР, УРСР, інших союзних республік зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, як час служби на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, тобто із застосуванням абзаців 4-7 Переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховуються до стажу державної служби, оскільки ці посади відповідають кваліфікаційним вимогам посад керівних працівників і спеціалістів державних органів.

Згідно з пунктами 4-7 додатку до вказаного Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються періоди роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в Міністерствах і відомствах республік СРСР (включаючи головні управління, управління, що відповідно до затвердженої Урядом структури входили до центрального апарату цих міністерств і відомств); міністерствах і відомствах УРСР (включаючи головні управління, управління, що відповідно до затвердженої Урядом структури входили до центрального апарату цих міністерств і відомств); виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управлінь, самостійних відділів, інші структурних підрозділів (у конкретний історичний період місцеві органи внутрішніх справ перебували у структурі виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих); місцевих органів державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

Водночас, наведений Перелік не передбачає навчальних та наукових закладів, у тому числі підпорядкованих міністерствам і відомствам, а тому не надає підстав для зарахування до стажу державної служби як роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів, так і служби на посадах рядового і начальницького складу, а також навчання у навчальних закладах колишніх міністерств внутрішніх справ СРСР, УРСР та інших республік. Відтак, період навчання позивача у Вищій слідчій школі МВС СРСР до стажу державної служби не може бути зарахований, оскільки здобуття позивачем вищої освіти не є державною службою в розумінні Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІ. Враховуючи вищевикладене, ДСА України вважає, що даний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, який не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_1 указом Президента України №39/96 від 09.01.1996р. призначений строком на п'ять років на посаду судді Роменського районного суду Сумської області (а.с.30).

Постановою Верховної Ради України №2286-111 від 22.02.2001р. позивач був обраний на посаду судді Роменського районного суду Сумської області безстроково.

Постановою Верховної Ради України №57-4 від 01.07.2002р. позивач був обраний на посаду судді апеляційного суду Сумської області безстроково, де він і працює до цього часу (а.с.28, 31-32).

Наказом в.о. голови апеляційного суду від 16.01.2012 року №7 ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату як судді в розмірі 50% посадового окладу (стаж складає 23р.04міс.04дн.) (а.с.20).

Наказом голови апеляційного суду від 27.08.2013 року №76-ОС позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 60% посадового окладу (а.с.23).

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до голови апеляційного суду Сумської області із заявою (а.с.17), в якій просив повідомити його, чи зараховується до стажу вислуги років період його навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, у відповідь на який отримав лист від 22.08.2016р. №02-11/16 (а.с.19), де повідомлено про відсутність правових підстав для зарахування даного періоду навчання з метою здобуття освіти до вище вказаного стажу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Обчислення стажу державної служби здійснюється відповідно до Закону України «Про державну службу», Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі - Постанова №283) та Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України, Міністерства праці та соціальної політики України від 12.10.2007 року №270/551 (далі - Методика №270/551).

Відповідно до абзацу двадцять другого пункту 3 Постанови №283 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) до стажу державної служби включається час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 4 Постанови №283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» передбачено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до пунктів 1, 7 Розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від от 23 жовтня 1973 г. N 778 (чинного на час навчання позивача у Вищій слідчій школі), до рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ відносяться особи, які перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР, яким присвоєно спеціальні звання, встановлені Президіумом Верховної Ради СРСР.

Військовозобов'язані, призначені на посади рядового і начальницького складу міліції, а також зараховані курсантами шкіл міліції, знімаються з військового обліку та перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року навчався у Вищій слідчій школі МВС СРСР (а.с.18, 26).

Згідно з довідкою від 07.09.2016р. №2421/12/2/02-2016 (а.с.35) ОСОБА_1 дійсно з 01.09.1987р. до 12.02.1996 р. проходив службу в органах внутрішніх справ (прийнятий на службу наказом Вищої слідчої школи МВС СРСР від 07.09.1987р. №403 о/с; звільнений зі служби наказом УМВС України в Сумській області від 12.02.1996р. №22о/с).

Таким чином, позивач перебував у період з 01.09.1987 року до 12.02.1996 року в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ, і на нього, як слухача Вищої слідчої школи МВС СРСР, поширювались вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, та позивачу було присвоєно спеціальне звання - лейтенант міліції.

З урахуванням вищезазначеного суд зазначає, що ОСОБА_1 з 01.09.1987р. до 12.02.1996 р. безперервно служив в органах внутрішніх справ, включаючи період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР (а.с.36), а тому зазначений період підлягає включенню до стажу державної служби, що дає право на отримання надбавки за вислугу років.

Відповідно до пункту 3.2 Методика №270/551 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) до стажу державної служби включається час служби осіб, які перебували в кадрах Міністерства внутрішніх справ на посадах рядового чи начальницького складу і яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.91 N 114, присвоєно спеціальні звання, установлені законодавством (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), за умови, що фінансування заробітної плати за вказаними вище посадами рядового та начальницького складу здійснювалося за рахунок коштів державного або місцевого бюджету. Якщо державним службовцям час служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового та начальницького складу був включений до стажу державної служби, то після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2007 N 36 «Про внесення зміни до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби» цей стаж не переглядається.

Відповідачем не надано суду жодних доказів правомірності виключення з 16.01.2012 року із стажу державної служби ОСОБА_1 час навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року, який дає право на отримання надбавки за вислугу років за вищевказаний період.

Таким чином, відповідач, приймаючи накази від 16.01.2012 року №7 та від 27.08.2013 року №76-ОС в частині встановлення доплати за вислугу років позивачу, безпідставно не включив період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1987 року до 27.08.1991 року, оскільки цей період входить до безперервного стажу проходження служби в органах внутрішніх справ, входить до стажу державної служби, як такий, що був зарахований позивачу ще під час проходження служби в органах внутрішніх справ і пізніше після призначення на посаду судді.

Подібного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 09.06.2015р. (справа №21-207а15), який, згідно зі приписами ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для застосування до спірних правовідносин, що є предметом цього позову.

Доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях проти позову, не спростовують наведених правових підстав для зарахування вказаного періоду в стаж державної служби, у стаж проходження служби в органах внутрішніх справ та у стаж, що дає право на отримання позивачем надбавки за вислугу років.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, відповідач при розрахунку стажу роботи, який дає право на надбавку за вислугу років ОСОБА_1, керувався в тому числі і листом Державної судової адміністрації України №10-1497/12 від 26.03.2012р. (а.с.43-44), однак суд вважає, що вищезазначене не підлягає застосуванню в даних правовідносинах, оскільки таке роз'яснення носить інформаційний та рекомендаційний характер і не створює умови для виникнення, зміни або припинення певних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

За наведених обставин, а також з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе зобов'язати апеляційний суд Сумської області включити до стажу державної служби період проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ з 01.09.1987р. до 27.08.1991р., а саме період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, а також зобов'язати апеляційний суд Сумської області провести перерахунок надбавки за вислугу років з урахуванням стажу державної служби за період з 01.09.1987р. до 27.08.1991р. та виплатити недоплачену суддівську винагороду.

При цьому, суд відмовляє в іншій частині позовних вимог, оскільки суддівська винагорода за період, починаючи з 16.01.2012р., вже була фактично нарахована та виплачена, а суд не може собою підміняти орган, що здійснює нарахування суддівської винагороди позивачу, тому належним способом захисту порушених прав позивача за встановлених судом обставин справи є саме зобов'язання відповідача провести відповідний перерахунок надбавки за вислугу років та виплатити у зв'язку з цим недоплачену суддівську винагороду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3 цієї ж статті).

Отже, сплачений позивачем судовий збір необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань апеляційного суду Сумської області відповідно до задоволених вимог, а саме у сумі 551,20грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, третя особа: Державна судова адміністрація України, про зобов'язання вчинити дії -задовольнити частково .

Зобов'язати Апеляційний суд Сумської області включити до стажу державної служби період проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ з 01.09.1987р. до 27.08.1991р., а саме період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР.

Зобов'язати Апеляційний суд Сумської області провести перерахунок надбавки за вислугу років з урахуванням стажу державної служби за період з 01.09.1987р. до 27.08.1991р. та виплатити недоплачену суддівську винагороду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Апеляційного суду Сумської області (40030, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 551грн.20коп. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. двадцять коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2016 року.

Суддя О.О. Осіпова