Справа № 201/13405/16-а
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/201/1073/2016р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови в проведені перерахунку пенсії державному службовцю протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 26.03.2016р.,

ВСТАНОВИЛА:

26.09.2016р. позивачка звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. № 2-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.09.2016р. позовні вимоги позивачки про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 16.10.2008р. по 25.03.2016р. - залишено без розгляду (а.с. № 29).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.09.2016р. по справі було відкрито скорочене провадження (а.с. № 29).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка у позовній заяві посилалася на те, що з 16.10.2008р. їй призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати державного службовця від 08.10.2008р. 22.08.2016р. позивачкою була подана заява про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 233/10-04-63-05-032 від 18.07.2016р., проте відповідач відмовив їй в цьому, посилаючись на те, що «Інші виплати» не входять до складу заробітної плати, не дивлячись на те, що з них сплачується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та ЄСВ. Крім того, відповідач посилався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VIII згідно з яким з 01.06.2015р. раніше призначені пенсії не перераховуються. Просила визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в проведені перерахунку пенсії, як державного службовця та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 16.10.2008р. з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати безстроково та довічно.

12.10.2016р. до суду надійшли заперечення відповідача, які підписані начальником управління - ОСОБА_2, де остання просила відмовити в задоволені позову з посиланням на те, що на час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії, не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця, а тому не має підстав для здійснення перерахунку. Крім того, в обґрунтування заперечень, представник відповідача посилалася на положення ч. 5 Прикінцевих положень Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. (а.с. № 34-37).

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України, справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи встановлено, що з 16.10.2008р. управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська позивачці була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% від суми заробітної плати (з 22.07.2004р. позивачці була призначена пенсія по інвалідності) (а.с. № 34).

22.08.2016р. позивачка звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії, надавши довідку Державної податкової інспекції у Жовтневого районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 23375/10/04-63-05-032 від 18.07.2016р. (а.с. № 20,22).

Своїм листом від 29.08.2016р. № 7483/106/12 відповідач відмовив позивачці у проведені перерахунку з посилання на те, що з 01.06.2015р. у зв'язку з прийняттям Закону України № 231-VIII від 02.03.2015р. органами Пенсійного фонду не перераховуються пенсії, призначені за Законом України «Про державну службу», а також «Інші виплати» , зазначені в довідці носять разовий характер та не є складовою заробітної плати у розумінні ст. 50 Закону України «Про державну службу», а тому не можуть бути враховані при перерахунку пенсії (а.с. № 23).

Відповідно до положень ч.1 ст. 58 Конституції України в Україні, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, враховуючи, що позивачці було призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», який був чинним на 01.01.2008р., то прийняття нового Закону не повинно звужувати обсяг її прав, в тому числі й права на перерахунок пенсії.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2008, що була чинна на момент призначення пенсії позивачці), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про державну службу», за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхову внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Таким чином, з огляду на те, що Законом України «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення позивачці пенсії було передбачено порядок перерахунку пенсії, а також приймаючи до уваги, що зі змісту ч. 2 ст. 33 цього Закону вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є складовою заробітної плати, то відповідач необґрунтовано відмовив позивачці в проведені перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням «Інших виплат» згідно довідки № 2375/10/04-63-05-032 від 18.07.2016р. та вимоги позову в цій частині є обґрунтованими.

Крім того, суд вважає за можливе також зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки № 233/10/04-63-05-032 від 18.07.2016р., виданої Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням «Інших виплат», а саме, матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

В частині вимог щодо проведення перерахунку з урахування індексації заробітної плати слід відмовити, оскільки з вказаної довідки від 18.07.2016р. не вбачається, що індексація заробітної плати входила до складу «Інших виплат»

Що стосується вимог про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату безстроково та довічно, то в цій частині також слід відмовити в задоволені позову, оскільки можливість (неможливість) призначення та перерахунку пенсії визначається відповідачем по справі з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, а тому суд позбавлений можливості зобов'язати відповідача безстроково та довічно виплачувати позивачці пенсію на отриманні якої вона наполягає.

Посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, як на підставу відмови в перерахунку пенсії, суд оцінює критично, виходячи з того, що ця норма стосується призначення пенсії вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

При визначені періоду, з якого слід здійснювати перерахунок та виплату пенсії, суд виходить з положень ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивачка звернулася до відповідача із заявою 22.08.2016р., то перерахунок пенсії слід проводити з 01.09.2016р., а в іншій частині позовних вимог щодо проведення перерахунку з 25.03.2016р. слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позову та враховуючи що даний позов є позовом немайнового характеру, то на підставі ст. 94 КАС України, суд вважає за можливе стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судовий збір у розмірі 551грн.20коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 58 Конституції України, ст. ст. 34, 35, 36, 37, 37-1, 66 Закону України «Про Державну службу» (в реакції від 01.01.2008р.), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 11, 71, 94, 159, 161-163, 183-2 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови в проведені перерахунку пенсія державному службовцю протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 26.03.2016р. - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 з 01.09.2016р. перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки № 233/10/04-63-05-032 від 18.07.2016р., виданої Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням «Інших виплат», а саме, матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій щодо відмови в проведені перерахунку пенсія державному службовцю протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 26.03.2016р. - відмовити.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судовий збір у розмірі 551грн.20коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В.Ткаченко