Справа № 201/13292/16-а
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/201/1068/2016р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо припинення з 21.03.2016р. виплати пенсії та зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

21.09.2016р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо припинення з01.06.2015р. виплати пенсії, зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії(а.с.№ 3-8)

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2016р. частина позовних вимог за період з 01.06.2015р. по 20.03.2016р. включно залишена без розгляду (а.с. № 44).

В обґрунтування вимог, позивачка посилалася на те, що з травня 2008р. вона отримує пенсію за вислугу років, яка була їй призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 02.08.2016р. позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії та отримала відмову з посиланням на те, що вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому виплата пенсії з квітня 2015р. припинена. Вважаючи неправомірними дії відповідача, просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо припинення з 01.06.2015р. виплати їй пенсії в раніше призначеному розмірі відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також просила зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити їй з 01.06.2015р. виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити недоплачену суму пенсії.

В заяві, що надійшла на електрону пошту суду 27.09.2016р., а також 04.10.2016р. поштовим відправленням, позивачка просила розглядати справу за її відсутності та позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. № 48,49).

17.10.2016р. до суду надійшли заперечення підписані заступником начальника ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Дуксовою Л.В., в яких вона просить відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з посиланням на положення Закону України від 24.12.2015р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесені зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме на те, що з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів І,ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій та ін., які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України, в тому числі й «Про державну службу», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

У відповідності до положень ст. 1832 КАС України, справа розглядається в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАСУ встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1,26.08.1971р.народження перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с. № 52).

Згідно інформації, наданої відповідачем, позивачка з 04.02.2014р. призначена та працює на посаді керівника апарату Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу та з 25.04.2016р. їй присвоєний черговий ранг державного службовця (а.с. № 52). Даний факт також підтверджується копією трудової книжки позивачки (а.с. № 23-25).

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 22.08.2016р. позивачці було повідомлено про те, що виплата їй пенсії призупинена з 01.04.2015р. до 31.12.2015р. відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015р., а з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. виплата пенсії призупинена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VII від 24.12.2015р.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Про державну службу; Про прокуратуру; Про судоустрій і статус суддів; Про статус народного депутата України; Про Кабінет Міністрів України; Про судову експертизу; Про Національний банк України; Про службу в органах місцевого самоврядування; Про дипломатичну службу; Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015р. не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015р. позивачці повинна була бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-IV.

Як зазначено вище, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2016р. позовні вимоги позивачки за період з 01.06.2015р. по 20.03.2016р. було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачкою строку звернення та дана ухвала не оскаржена сторонами і набрала законної сили (а.с. № 44, 47,55).

Виплата пенсії позивачці з урахуванням того, що до 01.06.2015р. не прийнято було закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі й спеціальних, мала відбуватися з 01.06.2015р. по 31.12.2015р., проте позовні вимоги за цей період згідно ухвали від 23.09.2016р. залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку на звернення.

Відповідно до п.п. 2 п. 22 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 24.12.2015р. № 911-VIII, «Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р.: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України«, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Враховуючи, що відповідачем правомірно з урахуванням положень Закону № 911-VIII з 01.06.2016р. призупинено виплату пенсії позивачці з 01.01.2016р., то підстав для задоволення позовних вимог за період з 21.03.2016р. немає та в задоволені позову слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що в задоволені позову відмовлено, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судовий збір сплачений нею в розмірі 551грн.20коп. відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 02.03.2015р., яка набрала чинності 01.04.2015р., ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р., розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 24.12.2015р. № 911-VIII, ст. ст. 6 - 11, 71, 94, 99, 1832 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо припинення з 21.03.2016р. виплати пенсії та зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.В.Ткаченко