Справа № 804/5032/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 р.Справа №804/5032/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представників: позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Перещепинетеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, -
8 серпня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Перещепинетеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» про, з урахуванням наданих 18 жовтня 2016 року уточнень, стягнення коштів з рахунків платника податків в обслуговуючих банках у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 313163,73 грн., у тому числі з: податку на додану вартість в сумі 307888,93 грн., податку на прибуток в сумі 5274,80 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який у добровільному порядку не сплачує, що завдає збитків державі.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на повне погашення самостійно задекларованих підприємством грошових зобовязань, про що свідчать відповідні платіжні доручення, зазначив, що граничний строк для застосування штрафу на недоїмку по податковим деклараціям з ПДВ за 2009-2013 роки збіг згідно пункту 114.1 статті 114, статті 102 Податкового кодексу України, у звязку із чим штрафна санкція нарахована неправомірно; крім того, підприємством укладені договори на реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію на суму 291439,08 грн., у звязку із чим заборонено нарахування пені на недоїмку підприємства з платежів до бюджету усіх рівнів.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За обліковими даними контролюючого органу за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 313163,73 грн., у тому числі по:
1) податку на додану вартість в сумі 307888,93 грн., який виник на підставі:
2) податку на прибуток в сумі 5274,80 грн., який виник на підставі:
- нарахування пені у розмірі 1828,93 грн., у тому числі:
- - контролюючим органом на борг минулого періоду відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України: 06.02.2015 року в сумі 91,18 грн.; 06.02.2015 року в сумі 851,27 грн.; 06.08.2015 року в сумі 776,71 грн.; 06.02.2015 року в сумі 21,77 грн.;
- - платником податків самостійно відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України: 07.08.2015 року в сумі 88 грн.;
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини на момент звернення податкового органу до суду із позовом, є Податковий кодекс України.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обовязком платника податку визнається його обовязок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обовязку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Положеннями підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується:
- після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом; при нарахуванні суми грошового зобовязання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;
- у день настання строку погашення податкового зобовязання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідачем в обґрунтування та на підтвердження сплати самостійно задекларованих грошових зобовязань надані наступні платіжні доручення та квитанції про сплату до бюджету сум податків:
2) на прибуток: від 06.02.2015 року №455 на суму 2876 грн., від 06.08.2015 року №753 на суму 1000 грн.
З матеріалів справи вбачається наявність у відповідача податкових боргів минулих періодів, у тому числі розстрочених на підставі судових рішень. При цьому, у разі
Суми податків, сплачені згідно перелічених платіжних доручень, у відповідності до положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України зараховані контролюючим органом в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу у звязку з наявністю у відповідача податкового боргу, який виник у минулих періодах. Зазначені сплати відображені в інтегрованих картках платника податку, які долучені до матеріалів справи.
Належить також зазначити, що чинним законодавством врегульовані питання розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, зокрема, статтею 100 Податкового кодексу України, який набрав чинності 1 січня 2011 року, зокрема, встановлено, що розстроченням, відстроченням податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобовязань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.
Судом не приймаються посилання відповідача на положення статті 5 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергії», оскільки таким нормативно-правовим актом встановлені положення щодо реструктуризації заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, а не податкових зобовязань платника податків перед бюджетом, контроль за нарахуванням та сплатою яких визначений спеціальним законодавством, а саме Податковим кодексом України.
Щодо заперечень відповідача з приводу незгоди із нарахуванням штрафних санкцій суд зазначає, що такі зобовязання визначені до сплати відповідними податковими повідомленнями-рішеннями, та є узгодженими, оскільки платник податку не скористався правом їх оскарження в законодавчо встановленому адміністративному та/або судовому порядку.
З урахуванням викладеного суд зазначає про підтвердження матеріалами справи наявності у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу перед бюджетом.
Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно даних податкової інспекції за відповідачем обліковуються розрахункові рахунки в банківських та кредитних установах.
Відповідно до положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У звязку із виникненням у відповідача податкового боргу до набрання чинності Податковим кодексом України, вимоги були сформовані та направлялись з урахуванням положень Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ.
Так, з метою погашення податкового боргу відповідачу виставлені:
- перша податкова вимога від 08.12.2001 року №1/331 на суму 291,61 грн.;
- друга податкова вимога від 24.01.2002 року №2/204 на суму 213,30 грн.
За наявності вказаних податкових вимог про сплату податкового боргу, та з урахуванням непогашення податкового боргу підприємством у повному обсязі, податкові вимоги додатково на новостворений борг не виставлялись.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено додержання контролюючим органом строків звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, оскільки доказів добровільного погашення сум узгодженого податкового боргу відповідачем не надано.
Також, з урахуванням подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог з підстав допущення арифметичних помилок та описок у первинному позові, суд стягує суму судового збору у розмірі 179,78 грн. (1,5% від 313163,73 грн. мінус 4517,68 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань податкової інспекції.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства «Перещепинетеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути кошти з рахунків Дочірнього підприємства «Перещепинетеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» у банках, обслуговуючих такого платника податків, на користь бюджету в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 313163,73 грн., у тому числі: з податку на додану вартість в сумі 307888,93 грн. та з податку на прибуток в сумі 5274,80 грн.
Стягнути з Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань 179,78 грн. судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1