Справа № 826/8757/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Справа № 826/8757/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання нечинними рішень, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1), Національного банку України (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про:

1) визнання протиправними дій і бездіяльності відповідачів, які полягають у невиконанні Конституції України, Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також у невиконанні їх владних державних функцій, обов'язків і повноважень щодо належного управління, регулювання, контролю банківської системи, прийняття відповідних нормативних актів, невжиття заходів для забезпечення безпеки збереження коштів і запобігання неплатоспроможності ПАТ «КБ «Надра» і здійснення заходів впливу на нього;

2) визнання нечинними рішень відповідачів, на підставі яких ПАТ «КБ «Надра» було визнано проблемним, неплатоспроможним, відкрито ліквідаційну процедуру та відмовлено позивачу в негайному поверненні 13.03.2015 р. та 26.03.2015 р. двох вкладів з відсотками, а також не включено її до першої черги кредиторів;

3) зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити позивачу суму узгодженої кредиторської заборгованості в розмірі 44 735 501,59 грн. за депозитними вкладами №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2;

4) стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми завданої їй шкоди в розмірі 89 471 003,18 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року адміністративний позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції і поновити їй шестимісячний строк звернення до суду, якщо він був пропущений, так як, на її думку, судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що приймаючи вищезазначену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані позивачем рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та НБУ були оприлюднені на офіційних сайтах і позивач, намагаючись з березня 2015 року отримати кошти по вкладам у ПАТ «КБ «Надра», не могла не знати про такі рішення і про те, що вони стосуються її прав, свобод та законних інтересів, які вона вважає порушеними, а тому, подавши даний позов лише 09.06.2016 р., вона пропустила шестимісячний строк звернення до суду, визначений у ст.99 КАС України, і всі заявлені нею позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносин регулюються нормами Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), Законами України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-III (далі - Закон № 2121-ІІІ), «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Так, відповідно до ч. 1 , 2 ст. 34 Закону № 4452-VI у редакції, яка була чинною станом на лютий 2015 року, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

У ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 4452-VI у редакції, яка була чинною станом на травень 2015 року, закріплено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг якого слід відраховувати з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 12.03.2014 р. та 26.09.2014 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договори депозитних вкладів НОМЕР_1, НОМЕР_2 строком дії до 13.03.2015р. та до 26.03.2015 р.

07.08.2014 р. Правлінням НБУ було прийнято постанову № 469/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних та призначення куратора».

05.02.2015 р. постановою Правління НБУ № 83 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 р. № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра».

06.02.2015 р. на офіційних сайтах НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено інформацію про прийняття відповідачами зазначених рішень.

11.03.2015 р. позивач звернулась до ПАТ «КБ «Надра» із запитом про те, яким чином вона може отримати кошти за депозитним договором, строк дії якого закінчився, а також із заявами про проведення акту звірки по її депозитним і платіжним рахункам та про видачу її коштів з відсотками.

13.03.2015 р. листом № 1-7-5096 ПАТ «КБ «Надра» позивача було повідомлено про введення тимчасової адміністрації Банку на підставі відповідних рішень НБУ і Фонду.

16.03.2015 р. та 23.03.2016 р. Уповноваженою особою прийнято накази №№ 264, 298 «Про перевірку вкладів фізичних осіб» та «Про тимчасове обмеження здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників», до яких в наступному внесено зміни наказом від 05.06.2015 р. № 454.

23.04.2015 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду № 85 було продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра»

04.06.2015 р. Правління НБУ прийнято постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 р. № 113 вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

У цей же день, 05.06.2015 р., на офіційних сайтах відповідачів було оприлюднено інформацію про прийняті ними рішення, а також відповідне оголошення 12.06.2015 р. було опубліковано в газеті «Голос України» № 103(6107).

16.06.2015 р. та 17.06.2015 р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду із заявами про визнання її кредитором ПАТ «КБ «Надра», виплату відсотків по її вкладам, включення її до переліку та до загального реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

11.12.2015 р., 20.01.2016 р. та 27.01.2016 р. позивач неодноразово зверталась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявами-клопотаннями № 6, в яких просила вчинити відповідні дії для негайного повернення їй коштів по вкладам та відсотків за ними.

18.02.2016 р. Уповноваженою особою позивача у відповідь на її звернення було повідомлено про прийняття рішення про включення її до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування та передачу інформації до Фонду для подальшого розгляду, а також про неможливість задоволення її вимог в позачерговому порядку.

25.02.2016 р. позивач звернулась до ПАТ «КБ «Надра» із заявою про надання довідки щодо включення її до реєстру кредиторів.

03.03.2016 р. Уповноваженою особою у відповідь на зазначене звернення позивачу було надано витяг з реєстру вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» № 22-7-2686, відповідно до якого її визнано кредитором Банку та включено до 4 черги.

Листом від 22.03.2016 р. № 22-7-3321 позивача повідомлено, що наразі триває ліквідаційна процедура Банку, Уповноваженою особою розпочато задоволення вимог кредиторів.

04.04.2016 р. позивач отримала суму гарантованого відшкодування вкладу у розмірі 200000,00 грн.

09.06.2016 р. позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом і предметом оскарження у цій справі є дії, бездіяльність та рішення відповідачів, які призвели до виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку фінансових послуг і внаслідок яких було обмежено виплату коштів вкладникам даного Банку, зокрема позивачу.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, колегія суддів звертає увагу на те, що вищезазначені рішення НБУ та Фонду з питань визнання ПАТ «КБ «Надра» неплатоспроможним, запровадження в ньому тимчасової адміністрації, початок процедури його ліквідації та призначення уповноваженої особи були офіційно оприлюднені у порядку, визначеному ст.ст. 34, 45 Закону № 4452-VI, і позивач мала змогу з ними завчасно ознайомитися і, як вбачається з її заяви від 17.06.2015 р. /Т.1 а.с.88/, вона знала про такі рішення та про джерело, в якому їх оприлюднення.

Крім цього, позивач, вчиняючи з 11.03.2015 р. дії, направлені на повернення коштів по її вкладам, повинна була знати, що такі рішення впливають на її права, свободи та законні інтереси.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що 13.03.2015 р. листом № 1-7-5096 ПАТ «КБ «Надра» позивача особисто було повідомлено про введення тимчасової адміністрації Банку на підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 р. № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 р. № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до ст. 86 КАС України, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання протиправними дій і бездіяльності відповідачів та нечинними прийнятих ними рішень підлягають розгляду судом лише в межах шестимісячного строку звернення позивача з даним адміністративним позовом, тобто з 08.12.2015 р., а в іншій частині, за період з 07.08.2014 р. по 08.12.2015 р. включно, - такі позовні вимоги заявлені позивачем з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, та за відсутності поважних причин для його поновлення, а тому - підлягають залишенню без розгляду.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України» зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

При цьому, доводи апелянта про те, що вона дізналася про порушення своїх прав лише у квітні 2016 року після отримання 200000,00 грн. від Фонду в якості гарантованого відшкодування, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки, як було встановлено вище, з березня 2015 року позивач намагалась отримати кошти по її вкладам в ПАТ «КБ «Надра» і вже тоді у своїх листах (зверненнях, заявах) до Банку, Фонду, Уповноваженої особи скаржилася на порушення її права на ці кошти.

Посилання апелянта на те, що її чоловік є тяжко хворим на рак, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо залишення без розгляду даного адміністративного позову у частині визнання протиправними дій і бездіяльності відповідачів та нечинними прийнятих ними рішень за період з 07.08.2014 р. по 08.12.2015 р. включно, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують факту обізнаності апелянта стосовно того, що вказані дії, бездіяльність та рішення впливають на коло її прав, свобод та/або законних інтересів.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не вказують на наявність у апелянта поважних причини, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з обставинами пропуску нею шестимісячного строку звернення до суду з даною позовною заявою в частині вказаних вимог.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при залишенні без розгляду адміністративного позову щодо таких позовних вимог було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.200 КАС України, є правовою підставою для залишення оскаржуваного судового рішення в цій частині без змін.

Перевіряючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в іншій частині у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів зазначає, що решта позовних вимог, тобто за період з 09.12.2015 р., а також позовні вимоги про зобов'язання Фонду виплатити позивачу кредиторську заборгованість в розмірі 44 735 501,59 грн. за депозитними вкладами №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми завданої їй шкоди в розмірі 89 471 003,18 грн., які є похідними, заявлені позивачем в межах строків звернення до суду, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, а отже, правові підстави для залишення їх без розгляду відсутні.

Однак, зазначені обставини не були встановлені судом першої інстанції, що призвело до порушення ним вказаної норми процесуального права, помилкового вирішення питання про залишення без розгляду адміністративного позову в цій частині і, у відповідності до ст. 204 КАС України, є правовою підставою для його скасування і направлення справи для продовження розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 1, 2 ст. 156 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, зокрема ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, включаючи вимоги щодо визначення підсудності спору.

З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправними дій і бездіяльності відповідачів та визнання нечинними прийнятих ними рішень за період з 09.12.2015 р. та про зобов'язання Фонду виплатити позивачу кредиторську заборгованість в розмірі 44 735 501,59 грн. за депозитними вкладами №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми завданої їй шкоди в розмірі 89 471 003,18 грн. - скасувати та направити справу в цій частині позовних вимог для продовження розгляду до суду першої інстанції, а в іншій частині оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 199, 200, 204, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправними дій і бездіяльності, визнання нечинними рішень за період з 09.12.2015 р., зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів - скасувати та направити справу в цій частині позовних вимог до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в частині скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду є остаточною і оскарженню не підлягає, а в іншій частині ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 20.10.2016 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.