Справа № 2а/0270/5059/11
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 р. м.Вінниця Справа № 2а/0270/5059/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Воробйової І.А.,

при секретарі судового засідання: Щербатюк Л.Є.

за участю :

позивача : ОСОБА_1

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області ОСОБА_3

про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про застосування штрафних санкцій.

Позов мотивований, зокрема, тим, що 30 серпня 2011 р. приблизно о 12 годині, позивач у власних справах перебував на стоянці залізничного вокзалу станції Козятин в автомобілі ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким користується за дорученням. В цей час до нього підійшов разом з інспектором ДАІ ОСОБА_4, який попросив надати йому документи на автомобіль. Оскільки ніяких порушень позивачем не було вчинено, то після предявлення свідоцтва про реєстрацію автомобіля, доручення та посвідчення водія, інспектор Кравчук О.І. разом з інспектором ДАІ пішли. Проте, 3 вересня 2011 р. позивач отримав постанову від 30.08.11 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн.

З такою постановою позивач не погоджується, оскільки «зазначеного правопорушення 30 вересня 2011 р.», за яке накладено адміністративне стягнення, не вчиняв. «На момент перевірки 30 серпня 2011 р. вказаний автомобіль не експлуатував і він жодним чином не був облаштований як таксі» в звязку з чим, постанова про застосування штрафу є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. При цьому, суду не зміг пояснити якого ж числа проводилась перевірка, з висновками якої він не погоджується.

Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши наявні докази, всебічно, повно з'ясувавши всі обставини, суд встановив.

Згідно завдання на перевірку № 036848 від 29.06.11 р., 30 червня 2011 р. державними інспекторами ТУ Головтрансінспекції у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію КХС №354015 (що належить на праві користування згідно довіреності ВМХ №973095 ОСОБА_1В.)

За результатами проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №040433/1 від 30.06.2011 року (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано виявлене порушення, а саме: «експлуатація легкового автомобіля облаштованого як таксі (на даху автомобіля знаходився ліхтар таксі) без ліцензійної картки.

Для участі в розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1 викликано повідомленням № 02-35229 від 28.08.11 р., яке ним отримано , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На розгляд справи позивач не зявився.

30.08.2011 року начальником ТУ Головавтотрансінспекції у Вінницькій області ОСОБА_3 прийнято постанову № 141579 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена частиною 1 абзацом 4 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт .

Не погоджуючись з зазначеною постановою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та державний нагляд за забезпеченням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, безпеки автомобільних перевезень.

Урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, відповідно до пункту 1 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року № 1190, є Головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція), що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень врегульована Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (п. 4 Порядку).

Так, відповідно до пункту 15 Порядку під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Стаття 48 Закону регламентує, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, а саме для водія таксі є - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, державними інспекторами встановлено обставини, які свідчать про здійснення позивачем перевезень пасажирів без додержання вимог спеціального законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, як наслідок, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволеню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна

01.12.2011