Справа № 808/1393/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 808/1393/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі №808/1393/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№217-17 від 09.06.2015р. ДПІ в Жовтневому районі м.Запоріжжя про сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік на суму 25000грн.

№ від 08.12.2015р. ДПІ в Жовтневому районі м.Запоріжжя на суму 5000грн.

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №1724-23 від 12.10.2015р. ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя про сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік на суму 25000грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вимога щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб у 2015 році суперечить принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. ОСОБА_2 України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ, яким запроваджено транспортний податок з фізичних осіб, був вперше опублікований 31.12.2014, то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року. Крім того, на думку позивача, транспортний податок, як місцевий податок в м.Запоріжжі, був встановлений Запорізькою міською радою рішенням від 15 січня 2015 року №8, отже його справляння, відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України повинно розпочатися з наступного бюджетного періоду, тобто лише з 01 січня 2016 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС в Запорізькій області №217-17 від 09.06.2015 та № НОМЕР_1 від 08.12.2015. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС в Запорізькій області № 1724-23 від 12.10.2015 про сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норми ст.267 ПК України. Як зазначає заявник апеляційної скарги, з 01.01.2015 року введено в дію новий обовязковий місцевий податок (транспортний), а відтак, враховуючи, що позивач має у власності транспортний засіб, який, згідно своїх технічний характеристик, є обєктом оподаткування таким податком, відповідачем було визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 25000грн. у відповідності до приписів чинного законодавства. Враховуючи, що у строки, визначені податковим повідомленням-рішенням, сума сплачено не було, вона набрала статус податкового боргу, і позивачу було направлено податкову вимогу. Враховуючи, що податковий борг було сплачено лише 10.11.2015р., тобто із затримкою більше ніж 30 днів, до позивача було застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 5000грн.

Від представника позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Заперечення обґрунтовані тим, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи не надавали, тому, у відповідності до положення ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4999 см.куб., державний номер НОМЕР_2, право власності на який зареєстровано 20.03.2013р. (дата першої реєстрації), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

09.06.2015р. ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №217-17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем: «Транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25000грн. (а.с.27), яке направлено позивачу засобами поштового звязку.

Вказане податкове повідомлення рішення не було отримано позивачем та повернулося на адресу ДПІ з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

На виконання вимог п.59.1 ст.59 ПКУ ДПІ у Жовтневому районі згідно даних ІС "Податковий блок" в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 12.05.2015 року № 1724-23 на суму 25000,00 грн., яку направлено позивачу.

10.11.2015р. Позивачем було сплачено суму податку, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні № 217-17 від 09.06.2015, про що свідчить копія квитанції №0.0.459084815.1 (а.с.11)

08.12.2015 р. ДПІ у Жовтневому районі була проведена камеральна перевірка позивача щодо сплати сум податкових зобов'язань з транспортного податку, сплачених фізичними особами порядку та у строки, визначені законодавством, за результатами якої складено акт №976/17/НОМЕР_3 від 08.12.2015, яким встановлено несвоєчасну сплату сум податкового зобовязання з транспортного податку за 2015 рік.

На підставі вказаного Акту прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" №001641700 від 08.12.2015 р., яким за затримку на 43 календарні дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, ОСОБА_1 зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 5000,00грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень ДПІ є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що застосування положень ст.267 ПК України, з урахуванням внесених змін, з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

01 січня 2015 року, набрав чинності ОСОБА_2 України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий транспортний податок.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно із пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб, який належить позивачу на праві власності, використовується з 20.03.2013 року, тобто, на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, менше ніж 5 років і має об'єм циліндрів двигуна 4999 куб.см, тобто більше ніж 3000 куб см.

З наведеного вбачається, що транспортний засіб позивача підпадає під визначення об'єкту оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 ПК України, а позивач є платником такого податку.

Однак, не зважаючи на наявність ознак об'єкта оподаткування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в межах спірних правовідносин, позивач не має обов'язку сплати транспортного податку за 2015 рік, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року

Пунктом 4.3 ст. 4 Податкового кодексу України передбачено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов'язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.

При цьому згідно з п. 4.4 ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів, а отже, і транспортного податку.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 12.3.1 ПК України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 ПК України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп. 12.3.3 ПК України).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (пп. 12.3.4 ПК України).

Приписи п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України визначають, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Колегією суддів встановлено, що Запорізькою міською радою 15.01.2015 року було прийнято рішення №8 «Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку)», яким, зокрема, встановлено на території міста Запоріжжя податок на майно (в частині транспортного податку) та затверджено Положення про податок на майно (в частині транспортного податку).

Тобто, враховуючи вищенаведені норми права, рішення, яким введено транспортний податок на території міста Запоріжжя, набирає законної сили та підлягає належному застосуванню починаючи з початку бюджетного періоду, що настає після його прийняття, що відбулось 15.01.2015 року, тобто починаючи з 01.01.2016 року.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 року у справі "Серков проти України" наголосив на необхідності застосування національного законодавства, у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення, у найсприятливіший для заявника спосіб.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. не відповідає положенням Податкового кодексу України та є протиправним, а відтак, підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 податкова вимога №1724-23 від 12.05.2015 року та податкове повідомлення-рішення №001641700 від 08.12.2015 р. винесені на підставі податкового повідомлення-рішення №217-17 від 09.06.2015р., яке, з огляду на вищевикладене, є протиправним та підлягає скасуванню, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову у повному обсязі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст. 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі №808/1393/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Сафронова