Справа № 209/405/16-а (2-а/209/19/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 рокусправа № 209/405/16-а (2-а/209/19/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю

представника представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача 1: Таліпової А.Г.,

представника відповідача 2, 4: Бєлкіної Л.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2016 року у справі №209/405/16-а (2а/209/19/16) за позовом ОСОБА_4 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради, Міського голови м. Дніпродзержинська, Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Кам'янської міської ради про визнання протиправними розпоряджень, їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2016 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Міського голови м.Дніпродзержинська, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, Кам'янської міської ради про визнання протиправними розпоряджень, їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди до розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до Кам'янської міської ради, Кам'янського міського голови про визнання розпорядження незаконним 351-р «ос» від 29.04.2013 року незаконним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд за відсутності підстав зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі про оскарження розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року яким ОСОБА_4 призначено на посаду директора департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, оскільки право позивача на поновлення на роботі у відповідності до ст. 235 КЗпП України не може залежати від ймовірних підстав припинення трудових відносин за позовом ОСОБА_5 про скасування розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила суд апеляційну скаргу задовольнити, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечували, наголошували на наявності законних підстав для зупинення провадження у справі, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Дослідивши обставини справи та перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому, серед іншого, просить поновити його на посаді директора Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, як особу звільнену на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, та стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

14.09.2016 року відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №208/4901/16-а , предметом оскарження в якій є розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року, яким позивача призначено на посаду директора Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вирішення справи за позовом ОСОБА_4 є неможливим до часу розгляду по суті справи за посовом ОСОБА_5 про визнання незаконним розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п.3 ч. 1ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі;

Отже, суд має право зупинити провадження у справі в разі, якщо його розгляд є неможливим до набрання чинності рішенням в справі, що є пов'язаною із предметом спору у справі, яка розглядається.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість розгляду справи за позовом ОСОБА_4, зокрема, його вимоги про поновлення на роботі, до набрання законної сили рішенням у справі про оскарження розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року, яким ОСОБА_4 призначено на посаду директора Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що у визнання недійсним розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року в разі задоволення позову ОСОБА_5 або залишення його в силі за наслідками розгляду не має суттєвого значення для вирішення даної справи.

Як вже зазналось позивача було звільнено з посади директора Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України після оголошення догани за грубе порушення фінансової дисципліни.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або

статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, окрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. (п. 22, 23 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 р.)

Тобто, у даному випадку, предметом доказування у даній справи є обставини, що пов'язані з фактом здійснення позивачем проступку, який може бути розцінений як підстава для застосування дисциплінарного стягнення та звільнення, за умови дотримання роботодавцем встановлених КЗпП України умов. Вказане визначає й межі розгляду судом справи за позовом ОСОБА_4, які не включають в себе обов'язку перевірки підстав прийняття особи на роботу, за умови його фактичного допуску до виконання службових обов'язків, яке в даній справі сторонами не ставиться під сумнів.

Суд також зазначає, що визнання незаконним розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року не може свідчити про невілювання будь-яких наслідків для сторін правовідносин з приводу прийняття, проходження та звільнення з публічної служби, які мали місце з часу прийняття особи на роботу та тривають під час розгляду справи.

Можливе визнання незаконним розпорядження 351-р «ос» від 29.04.2013 року може слугувати підставою для припинення трудових відносин лише на майбутнє з інших, ніж оскаржує позивач підстав, відтак вирішення справи за позовом ОСОБА_5 про визнання розпорядження незаконним 351-р «ос» від 29.04.2013 року незаконним не є таким, що унеможливлює розгляд судом даної справи.

Таким чином, з огляду на викладені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для зупинення провадження у справі у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України до часу вирішення судом справи за позовом ОСОБА_5 про визнання розпорядження незаконним 351-р «ос» від 29.04.2013 року незаконним - відсутні, відтак відсутніми є і підстави для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суд апеляційної інстанції вправі скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2016 року слід скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, 199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2016 року у справі №209/405/16-а (2а/209/19/16) - скасувати та матеріали справи №209/405/16-а (2а/209/19/16) направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко