Справа № 804/1415/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 р.Справа №804/1415/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засіданняОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними дій, -
14 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за січень 2016 року, а податкову декларацію ТОВ «Стелс» визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 16.02.2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року відкрито провадження у справі №804/1415/16 та призначено до судового розгляду.
26 квітня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за лютий 2016 року, а податкову декларацію ТОВ «Стелс» визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 16.03.2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року відкрито провадження у справі №804/2400/16 та призначено до судового розгляду.
12 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за березень 2016 року, а податкову декларацію ТОВ «Стелс» визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 18.04.2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2016 року відкрито провадження у справі №804/2659/16 та призначено до судового розгляду.
16 червня 2016 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду провадження в адміністративних справах №804/1415/16, №804/2400/16 та №804/2659/16 обєднано та на розгляд суду винесені позовні вимоги про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкових декларацій ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2016 року, а податкові декларації ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2016 року, а податкові декларації визнати такими, що прийняті датою їх фактичного отримання, тобто 16.02.2016 року, 16.03.2016 року, 18.04.2016 року відповідно.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року залучено до участі у справі як другого співвідповідача Державну фіскальну службу України, у звязку із чим розгляд справи почався спочатку колегією суддів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року зупинено провадження у справі за клопотанням представника відповідача для надання доказів.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- між ТОВ «Стелс» та Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було укладено договір про визнання електронних документів, а тому 16.02.2016 року, 16.03.2016 року та 18.04.2016 року позивачем направлено засобами електронного звязку податкові декларації за січень, лютий, березень 2016 року;
- позивачем отримано електронні квитанції №1, якими повідомлено, що документи не прийнято у звязку з тим, що ТОВ «Стелс» не було платником податку на додану вартість на дату подання звітності, з чим позивач не погоджується, зазначаючи, що відповідач не надав протягом пяти днів на адресу ТОВ «Стелс» письмову відмову про їх неприйняття, у зв'язку із чим податкові декларації з податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2016 року вважаються прийнятими;
- не направляючи позивачу квитанцію №2 з повідомленням про неприйняття податкової декларації, а зазначивши в електронній квитанції №1 про її неприйняття, відповідачем порушено положення Інструкції №233, що свідчить про протиправність неприйняття податкової декларації з ПДВ.
Представником Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надані суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи наступним:
- декларації відхилено на центральному рівні під час автоматичного виконання пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України. В базі даних програмного забезпечення для приймання та обробки податкової звітності ІС «Податковий блок», підсистемі «обробка ПЗ та платежів», в періоді січень-березень 2016 року декларації з ПДВ, надані ТОВ «Стелс» відсутні.
Державною фіскальною службою України направлені до суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, зазначив, що дії ДФС вчинені у період між анулюванням реєстрації платника податку на додану вартість та набранням законної сили судовим рішенням щодо протиправності такого анулювання, отже такі дії є правомірними, оскільки постанова суду про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ не набрала законної сили на момент подання декларацій.
20 вересня 2016 року представником ТОВ «Стелс» надані додаткові пояснення, у яких позивач просив адміністративний позов задовольнити та визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкових декларацій ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за податкові періоди січень 2016 року, лютий 2016 року та березень 2016 року, а податкові декларації ТОВ «Стелс» з податку на додану вартість за січень 2016 року, лютий 2016 року та березень 2016 року визнати такими, що прийняті податковим органом датою їх фактичного отримання, тобто 16.02.2016 року, 16.03.2016 року та 18.04.2016 року відповідно.
Проте, суд розглядає справу за первісно заявленими позовними вимогами, оскільки такі пояснення не відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України в частині вимог до адміністративного позову, у тому числі уточненого, у звязку із чим не приймаються судом до уваги.
Представники позивача та податкової інспекції клопотали про розгляд справи за їх відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про визнання електронних документів №081020152 від 08.10.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» направлено засобами електронного звязку податкові декларації з податку на додану вартість: 16.02.2016 року за січень 2016 року (а.с.11-12), 16.03.2016 року за лютий 2016 року (а.с.72-73), 18.04.2016 року за березень 2016 року (а.с.149-150).
Не погоджуючись з відмовою у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за січень-березень 2016 року, наданих у квитанціях №1, позивач звернувся з відповідними позовами до суду.
Як вбачається з квитанцій №1 від 16.02.2016 року, 16.03.2016 та 18.04.2016 року та пояснень відповідача, податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «Стелс» не були прийняті через ануляцію ТОВ «Стелс» свідоцтва платника податку на додану вартість за рішенням Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №8280/10/04-62-11-01-43 від 09.09.2015 року.
- визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо складання та направлення на адресу Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області повідомлення про відсутність юридичної особи ТОВ «Стелс» за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 16.07.2015р.;
- визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №319 від 09.09.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Стелс».
Відповідно частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається з пункту 3 Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.08.2010 року №1172/11/13-10 у разі набрання законної сили рішенням про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття.
Отже, враховуючи, що наведеним судовим рішенням скасовано рішення податкової інспекції про анулювання свідоцтва платника ПДВ, належним засобом захисту порушеного права позивача є визнання його платником ПДВ протягом усього періода судового оскарження скасованого рішення.
Таким чином, на момент направлення до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська податкових декларацій з податку на додану вартість, позивач вважався платником ПДВ, тривала процедура судового оскарження рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, а тому відмова у прийнятті податкових декларацій з підстави того, що позивач не був платником ПДВ у період січень-березень 2016 року, не є обґрунтованою.
Досліджуючи процедуру надання відмови у прийнятті податкових декларацій за період січень-березень 2016 року та встановлюючи особу, якою були допущені вищевикладені обставини, суд виходить із того, що відповідно до положень пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.
У відповідності до пунктів 48.1, 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Згідно пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Пунктом 183.18 статті 183 Податкового кодексу України встановлено, що особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.
Згідно пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.
Отже, положеннями статті 49 Податкового кодексу України встановлено обовязок подання платником податків податкової декларації до контролюючого органу, в якому він перебуває на обліку.
Оскільки ТОВ «Стелс» перебуває на обліку в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, позивачем було надіслано податкову звітність з ПДВ саме на адресу районної податкової інспекції, та саме ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська отримано податкову звітність, щодо якої точиться спір у даній справі, що підтверджується роздруківкою з програми «М.Е.Doc» (а.с.50-51).
З наданих роздруківок вбачається, що позивач направив податкову декларацію з ПДВ за січень, лютий, березень 2016 року на електрону адресу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (код ДПІ 0462), а в графі «Одержувач» вказано, що податкова декларація була отримана відповідачем.
Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено обовязок прийняття податкової декларації контролюючим органом.
Податковим кодексом України визначено, що під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.
Відповідно пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема, підпункт 49.11.1 у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.
Як встановлено судом, відмову у прийнятті декларацій з ПДВ за січень-березень 2016 року надано у день відправлення декларацій квитанціями №1 з поміткою «відправник: Автоматизована система «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України».
Вирішуючи питання дотримання процедури надання відповіді про відмову у прийняті декларацій квитанціями №1 та встановлюючи особу, якою надані відповідні квитанції, суд досліджує норми «Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку», затвердженої наказом Державної податкової адміністрації від 10.04.2008 року №233, якою визначені терміни та мета формування квитанцій, а саме:
- квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді;
- квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.
Відповідно до пункту 7.4 розділу ІІІ цієї Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.
Згідно пункту 7.5 розділу ІІІ Інструкції підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
На підставі пункту 7.6 розділу ІІІ Інструкції якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
З аналізу викладених норм, судом встановлено, що законодавцем різняться функції та мета надіслання платнику податків першої та другої квитанції.
Так, квитанція №1 має на меті свідчити про отримання надісланих документів платником податків до контролюючого органу, а квитанція №2 повідомляє платника податків про прийняття контролюючим органом або не прийняття надісланих документів.
Надсилаючи квитанцію №1 контролюючий орган може тільки повідомити платника податків про отримання його звітності, однак ніяк не підміняти надані функції квитанції №2 квитанцією №1.
Таким чином, не приймаючи податкові декларації з ПДВ за січень-березень 2016 року, та повідомляючи про це у квитанції №1, контролюючий орган перевищив свої повноваження та діяв не у межах наданих повноважень з порушення процедури повідомлення платника податків про неприйняття декларації.
Суд відхиляє твердження відповідача про те, що декларацію не прийнято на центральному рівні, з огляду на те, що описані вище повноваження щодо прийняття, обробки звітності та надіслання відповідних документів про отримання, прийняття тощо є повноваженнями органу ДПС, у якого на обліку перебуває платник податків.
Крім того, у договорі №081020152 від 08.10.2015 року про визнання електронних документів орган фіскальної служи представляє ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, серед обовязків якого, визначених у пункті 3 договору, є забезпечення приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків, забезпечення відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків.
Отже, судом встановлено, що порушення прав та законних інтересів позивача допущено саме з боку ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, з огляду на що суд покладає обовязок відновлення порушеного права саме на ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.
З урахуванням викладеного, суд, з метою повного захисту порушених прав позивача виходить за межі позовних вимог в порядку статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, та зобовязує ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська прийняти телекомунікаційним звязком податкові декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року, направлену 16.02.2016 року, за лютий 2016 року, направлену 16.03.2016 року, та за березень 2016 року, направлену 18.04.2016 року, датою їх фактичного отримання.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4134 грн.
Керуючись статтями 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними дій задовольнити повністю.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 4134 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2016 року.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3