Справа № 813/1316/16
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Львів Справа № 876/5082/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання Болюк Н. В.

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу (відповідача) ОСОБА_2 С

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №813/1316/16 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ КАТ» до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказу, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ КАТ» (надалі позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області і просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №149 від 13 квітня 2016 року «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ КАТ» з питань правомірності формування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період із 01 вересня 2015року по 31 січня 2016 року".

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказ прийнятий із порушенням норм податкового законодавства, так як позивачем на запити відповідача надавалися інформація та документальне підтвердження господарських операцій з контрагентами. При цьому, відповідачем у направлених запитах зазначено, що отримана інформація не підтверджує факту здійснення господарських операцій. Вважає посилання відповідача при винесенні спірного наказу на положення ст. 78 Податкового Кодексу України безпідставним, оскільки відповідачу на його письмові запити надавалася запитувана інформація та її документальне підтвердження у повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року адміністративний позов було задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано наказ Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за №149 від 13 квітня 2016 року «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ « Торговий дім «ГАЛ КАТ».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на ненадання позивачем в повному обсязі пояснень та підтверджуючих документів щодо скерованих запитів податковим органом від 30 листопада 2015 року за №15848/10/13 03 15 01/542, від 25 січня 2016 року за №891/10/13 03 22 00 09/62/9, від 10 березня 2016 року за №2741/10/13 03 14 00 09/202/4, від 14 березня 2016 року за №2946/10/13 03 14 00/21/214/1, від 28 березня 2016 року за №3608/13 03 14 00 09/271/1. У звязку з цим дії податкового органу щодо прийняття спірного наказу від 13 квітня 2016 рок за №149 про проведення перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ КАТ» відповідали вимогам Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу, підтримав доводи апеляційної скарги і пояснив, що позивачем не була надана інформація, яка вимагалася податковим органом, а також не були представлені копії документів, що підтверджують фінансово господарські відносини. Тобто, вважає, що у даному випадку у податкового органу були підстави для прийняття спірного наказу. В свою чергу суд першої інстанції не врахував цих обставин, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Представник позивача не погодилася з доводами апеляційної скарги і пояснила в судовому засіданні, що відповідачем у відповідності до вимог Податкового кодексу України в запитах не було зазначено суть розбіжностей. На неодноразові запити відповідачу було представлено необхідну інформацію і копії підтверджуючих документів. Вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновків про незаконність і необґрунтованість судового рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про визнання протиправним та скасування наказу відповідача, та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що у жодному із запитів відповідач не зазначив, яка саме недостовірність виявлена, як і не вказав інших законних підстав для скерування запитів. Незважаючи на це, позивачем надавалися відповіді на всі запити відповідача. При цьому, жодних зауважень щодо неповноти наданої відповіді або ненадання документів ні в наказі, ні в запитах податкового органу не викладено, що підтверджує виконання позивачем вимог Податкового кодексу України. У звязку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку, що правомірність прийняття спірного наказу №149 від 13 квітня 2016 року не підтверджено належними та допустимими доказами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачем надсилалися позивачу запити щодо надання пояснень та їх документального підтвердження по господарських операціях з контрагентами. Зокрема, 30 листопада 2015 року позивачу направлено запит за №15848/10/13 03 1501/542 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» щодо зясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій господарських відносинах із контрагентами покупцями та контрагентами постачальниками за період із 01 вересня по 31 жовтня 2015 року, на який позивачем 22 грудня 2015 року надано відповідь за вих. № 2.

25 січня 2016 року відповідачем направлено позивачу запит за №891/10/13 03 22 00 09/62/9 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», для зясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій господарських відносинах із ТОВ «Волинь Торг» за період із 01 вересня по 30 листопада 2015 року. 17 лютого 2016 року позивачем надано відповідь за вих. №1 щодо підтвердження господарських операцій за період 09 11 місяці 2015 року з ТОВ «Волинь Торг», а саме: копії угоди з постачальником сировини; копії видаткових накладних; копії товарно транспортних накладних та інших бухгалтерських документів.

Також 10 березня 2016 року відповідачем направлено позивачу запит за №2741/10/13 03 14 00 09/202/4 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» у звязку із виникненням під час вжиття заходів податкового контролю сумнівів та/або необхідності дослідження факту здійснення операцій їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Відповідач просив надати інформацію та документальне підтвердження копії первинних, бухгалтерських та інших документів для зясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах із контрагентами покупцями та контрагентами постачальниками за період із 01 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року. Крім цього, 14 березня 2016 року було надіслано запит за №2946/10/13 0314 00/214/1 «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень» у звязку з виявленням фактів, що свідчили про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Волинь Торг», що містяться у податкових деклараціях ПДВ за вересень, жовтень, грудень 2015 року. На вказані запити позивачем надані відповіді, відповідно листом за вих. № 9 від 29 березня 2016 року та від 30 березня 2016 року за вих. №10, яким також позивач надіслав відповідачу оборотно сальдові відомості, що свідчать про факти здійснення господарських операцій та відображення їх в податковому та бухгалтерському обліку із 01 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року.

13 квітня 2016 року відповідачем з посиланням на пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України видано наказ за №149 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ « Торговий дім «ГАЛ КАТ», згідно якого вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ КАТ» з питань правильності формування податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ за період із 01 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року терміном на 5 робочих днів з 14 квітня 2016 року.

На підставі зазначеного наказу відповідачем було здійснено вихід за юридичною адресою позивача для проведення перевірки, проте позивачем було відмовлено у допуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки, що підтверджується актом відмови від допуску до проведення перевірки від 14 квітня 2016 року за №21/14 05.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

У відповідності до пункту 75.1 статті статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, однією з підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) запит про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом) підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Згідно змісту спірного наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідач послався на доповідну записку від 13 квітня 2016 року за №36/13 03 14, у якій посадова особа відповідача посилається на запити відповідача №15848/10/13 03 15 01/542 від 30 листопада 2015 року, №891/10/13 03 22 00 09/62/9 від 25 січня 2016 року, №2741/10/13 03 14 00 09/202/4 від 10 березня 2016 року та №2946/10/13 03 14 00/214/1 від 14 березня 2016 року, на які позивачем станом на 13 квітня 2016 року надав відповіді не у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, у зазначених запитах відповідач просив позивача надати пояснення та документальне підтвердження взаємовідносин з контрагентами покупцями, контрагентами постачальниками та ТОВ «Волинь Торг» за період з 01 вересня 2015 року 31 січня 2016 року.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та положення Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у податкового органу не було підстав, передбачених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, для прийняття спірного наказу, оскільки надання позивачем відповідей на обов'язкові письмові запити податкового органу, а також надання підтверджуючих документів доведено в судовому засіданні представленими і дослідженими належними та допустити доказами.

Таким чином спірний наказ не відповідає викладеним у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципам та вимогам, дотримання яких є обовязковим при прийнятті субєктом владних повноважень рішень, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи чи порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №813/1316/16 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ГАЛ КАТ» до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали у повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Р. В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 24 жовтня 2016 року