Справа № 806/5147/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/5147/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Духновська В.О.,

за участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування наказів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся суду з позовом, в якому просив скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області № 6-1853/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради площею 128,6143 га, наказ № 6-1851/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Соболівської сільської ради площею 64,8714 га та наказ № 6-1852/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Соболівської сільської ради площею 73,7487 га як незаконні. В обґрунтування позову зазначає, що в оскаржуваних наказах Головного управління Держземагентства у Житомирській області мова йде про ті ж самі земельні ділянки на території Соболівської та Водотиївської сільських рад, у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо яких, йому було відмовлено відповідно до листа Держземагентства від 02.03.2015. Вказав, що факт незаконної видачі Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області даних наказів прямо порушує його права та інтереси як громадянина, гарантовані Конституцією України, оскільки видання даних наказів позбавляє його права на зайняття підприємницькою діяльністю, що передбачено ст. 42 Конституції України, а саме кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2015, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування наказів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.08.2016 скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016, справу № 806/5147/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2015 звернувся до Головного управління Держземагенства у Житомирській області із заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району орієнтовною площею 138,6201 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільради, Брусилівського району, Житомирської області, із земель запасу Водотиївської сільської ради Брусилівського району, орієнтовною площею 128,6143 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Водотиї, Водотиївської сільради, Брусилівського району, Житомирської області.

До заяв були додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія трудової книжки.

На вказані заяви, Головне управління Держземагенства у Житомирській області листом від 02.03.2015 за вих. № 19-6-0.21-3518/2-15 (а.с.12-14), повідомило позивача, що вказані земельні ділянки знаходяться в різних масивах (полях), що відображено на викопіюванні двома окремими земельними ділянками, тобто не створює єдиний земельний масив, зазначило на необхідність надати до заяви документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві та рекомендувало позивачу виправити зауваження та повторно подати на розгляд.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2015, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015, позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправною відмову Головного управління Держземагенства в Житомирській області, що міститься у листі від 02.03.2015 року за вих. № 19-6-0.21-3518/2-15, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання в оренду строком на 49 років земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району, орієнтовною площею 138,6201 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільради, Брусилівського району, Житомирської області, із земель запасу Водотиївської сільської ради Брусилівського району, орієнтовною площею 128,6143 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Водотиї, Водотиївської сільради, Брусилівського району, Житомирської області. Крім того, зобов'язано Головне управління Держземагенства в Житомирській області видати наказ щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання в оренду строком на 49 років земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району, орієнтовною площею 138,6201 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільради, Брусилівського району, Житомирської області, із земель запасу Водотиївської сільської ради Брусилівського району, орієнтовною площею 128,6143 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Водотиї, Водотиївської сільради, Брусилівського раойну, Житомирської області відповідно до ч. 3 ст.123 Земельного кодексу України.

В той же час, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було видано наказ № 6-1853/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради площею 128,6143 га, наказ № 6-1851/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Соболівської сільської ради площею 64,8714 га та наказ № 6-1852/14-15-СГ від 07.05.2015, яким було надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Брусилівського району, за межами населених пунктів Соболівської сільської ради площею 73,7487 га.

На думку позивача в зазначених наказах Головного управління Держземагентства у Житомирській області йдеться про ті ж самі земельні ділянки на території Соболівської та Водотиївської сільських рад, у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо яких, йому було відмовлено відповідно до листа Держземагентства від 02.03.2015, а тому факт незаконної видачі Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області даних наказів прямо порушує його права та інтереси як громадянина, гарантовані Конституцією України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах

Частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб, які призначені для неодноразового його застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою правові акти індивідуальної дії, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи та застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім ОСОБА_2В.), в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не породжує для останнього і права на звернення із цим адміністративним позовом, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Незгода з оспорюваними наказами може слугувати підставою для оскарження відмови Головного управління Держземагентства у Житомирській області у наданні позивачу дозволів на розроблення проектів землеустрою на ці ж самі земельні ділянки, але визначатись окремими позовними вимогами, вбачаючи на наведене, не можуть.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 13 жовтня 2016 р.