Справа № 2а-7496/12/2670
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/13808/16

Вищий адміністративний суд України у складі: головуючого судді Бухтіярової І.О., суддів Маринчак Н.Є., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шендрика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 року

у справі № 2а-7496/12/2670

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.)

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого адміністративного суду від 13.05.2015 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково, змінено постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2013 року, позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.09.2011 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 6 688 500,00 гривень та скасовано податкову вимогу від 26.09.2011 року № 8691. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Позивач звернулась до окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року. Просила скасувати зазначену постанову та визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.09.2011 року № , № , № . В обґрунтування заяви, як на нововиявлену обставину, посилається на новий Закон, який не діяв на час розгляду справи, а наразі скасовує її відповідальність. Так, покладений в основу судового рішення Указ Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року № 727/98, дія якого припинена Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності» від 04.11.2011 року № 4014-VI, передбачав виручку від реалізації товарів як суму, фактично отриману суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу таких товарів. Тобто, як встановив окружний адміністративний суд міста Києва в постанові від 27.09.2012 року, суб'єкт господарювання, отримавши на власний розрахунковий рахунок суму, яка перевищує допустимий 500 000,00 гривень розмір виручки, зобов'язаний перейти на загальну систему оподаткування. У той же час, відповідно до внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VІІ до Податкового кодексу України змін, доходом платника єдиного податку у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами є лише сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року заяву ФОП ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року у справі № 2а-7496/12/2670 задоволено частково: скасовано постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року в частині, яка залишена без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2015 року; визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 06.09.2011 року № , № ; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва від 06.09.2011 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 10 830 798,50 гривень. В іншій частині заяву ФОП ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року у справі № 2а-7496/12/2670 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 року постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року скасовано та постановлено нову, якою в задоволені заяви ФОП ОСОБА_3 про перегляд постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2012 року за нововиявленими обставинами у даній справі відмолено.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 року позивач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року. Вважає рішення суду апеляційної інстанції незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач у своїх запереченнях на касаційну скаргу просить залишити без задоволення касаційну скаргу позивача, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При цьому, приписами ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Так, положеннями ст. 292 Податкового кодексу України визначений порядок визначення доходів та їх склад для платників єдиного податку першої - третьої груп.

У свою чергу, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VІІ, який набрав чинності 01.01.2015 року, до внесено ряд змін до Податкового кодексу України, зокрема, п. 292.4 ст. 292 останнього після слів «договорами доручення» доповнити словом «комісії».

На підставі вказаного, починаючи з 01.01.2015 року п. 292.4 ст. 292 Податкового кодексу України викладено у такій редакції: «У разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента)».

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що з 01.01.2015 року податковим законодавством по-новому, на відміну від положень податкового законодавства, які діяли станом на момент первинного розгляду даної адміністративної справи судом, врегульовано порядок визначення розміру доходу для платників єдиного податку першої - третьої груп, до якого наразі включається лише сума отриманої винагороди повіреного (агента), а не загальна сума коштів, отриманих від реалізації товарів (робіт, послуг) платником податків як комісіонером. Отже, з вказаного періоду набув чинності нормативно-правовий акт, яким скасовано відповідальність платника податків у разі не включення останнім суми коштів, отриманих від реалізації товарів (робіт, послуг) платником податків як комісіонером, оскільки доходом у таку випадку є лише сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказана позивачем у розглядуваній заяві обставина є, у розумінні положень ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, нововиявленою обставиною, яка має за собою наслідок у вигляді перегляду судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Печерському районі м. Києва від 06.09.2011 року № , № повністю та № в частині.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що згідно з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними у постанові від 13.05.2015 року у даній справі, судом вказано про необхідність застосування ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, а саме: застосування санкцій до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, з огляду на що податкове повідомлення-рішення від 06.09.2011 року № скасовано в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 6 688 500,00 гривень (1337700х5) (1 337 700,00 гривень - загальна сума готівки, не оприбуткованої позивачем впродовж 2009 року). Також, Вищим адміністративним судом України у даній справі скасовано податкову вимогу від 26.09.2011 року № 8691, оскільки, у відповідності до п. 56.18 ст. 56 та п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, надсилання податкової вимоги передбачено лише у випадку узгодження грошового зобов'язання, а податкові повідомлення-рішення ФОП ОСОБА_3 оскаржені до суду в установлений ст. 102 Податкового кодексу України строк, а, відтак, є неузгоджені.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що постанова окружного адміністративного суду міста Києва в цій частині є зміненою у порядку касаційного розгляду та не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставина, на яку посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, є нововиявленою в розумінні положень законодавства.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції було помилково скасоване судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 року слід скасувати та залишити в силі постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 167, 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі № 2а-7496/12/2670 - скасувати.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року у справі № 2а-7496/12/2670 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова

Судді: Н.Є. Маринчак

І.В. Приходько