Справа № 2-а-904/11
Суддя: Литовка М. І.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-904/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2011 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого у справі - судді Литовка М.І.,

при секретарі Ніколаєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області,

- про визнання дій неправомірними, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення до пенсії як особі проживаючій в зоні посиленого радіоекологічного контролю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач прохав визнати неправомірними дії відповідача, зобов'язати останнього здійснити перерахунок та провести відповідні виплати підвищення до пенсії як особі проживаючій в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно, розпочинаючи з січня 2008 року та зобов'язати відповідача в подальшому проводити ці виплати у розмірі встановленому Законом.

Позов мотивував тим, що він є не працюючим пенсіонером за віком, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії та згідно ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на щомісячне підвищення пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати в Україна на відповідний рік.

В той - же час, відповідач виплачує це підвищення виходячи не з положень Закону а з підзаконного нормативного акту - Постанови Кабінету Міністрів України, що значно зменшує розмір її пенсії.

Незаконність цих виплат змусили його звернутись до суду.

Відповідач позов не визнав та надав заперечення в якому вказав, що виплати позивачу підвищення до пенсії в порядку ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протягом 2007 року проводились в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки Законом України, оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", було зупинено на 2007 рік дію абзаців 1-4 ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому такі виплати проводились в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07. 1996 року " Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розпочинаючи з 1 січня 2008 року ці виплати проводяться згідно ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону зі змінами внесеними п. 28 розділу 11 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", відповідно яких розмір цих виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Не дивлячись на Рішення Конституційного Суду України, від 09 липня 2007 року у справі № 6 - рп/2007 та від 22.05. 2008 року, у справі № 10-рп/2008, якими був визнаний не конституційним розмір цих виплат, нових законів по відновленню Конституційних норм Верховною Радою України не приймалось, тому Управління виплачує ці виплати у межах надходження бюджетних коштів в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07. 1996 року " Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких умов дії Управління були правомірними.

Позивач також пропустив строк звернення до суду. Прохав у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі та суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд оглянувши матеріали справи, оцінивши викладені позивачем та відповідачем обставини спору, співвіднісши їх пояснення з діючим законодавством, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є не працюючим пенсіонером за віком, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії та проживає у 4 зоні посиленого радіоекологічного контролю - с. Вовна Шосткинського району Сумської області. Ці обставини підтверджуються копіями пенсійного посвідчення, посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС та довідкою Вовнянської сільської ради ( а. с. 3, 8).

Згідно ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіекологічного контролю, підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позову, заперечення відповідача та довідки про отримання позивачем підвищення до пенсії, відповідач протягом 2007 - 2010 років, до 31 грудня 2010 року включно, виплачував позивачу це підвищення виходячи з розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07. 1996 року " Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " ( а. с. 15, 17).

Суд вважає розмір таких виплат неправомірним виходячи з наступного.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", було зупинено на 2007 рік дію ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного суду України, від 09 липня 2007 року у справі № 6 - рп/2007, було визнано не конституційними положення п. 30 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", в частині зупинення на 2007 рік дії ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення Конституційного Суду України є остаточним, не може бути оскарженим та підлягає виконанню на території України всіма органами влади, державного управління та громадянами.

Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України про їх неконституційність.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України, тобто, відповідач, розпочинаючи з 09 липня 2007 року та до 31 грудня 2007 року, повинен був виплачувати позивачу підвищення до пенсії виходячи з розміру встановленому ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 28 розділу 11 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", були внесені зміни до ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та було визначено те, що виплати працюючим особам та не працюючим пенсіонерам, що проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю проводяться в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України, від 22.05. 2008 року у справі № 10-рп/2008, були визнані не конституційними зміни внесені в цей Закон п. 28 розділу 11 Закону України " Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України є остаточним, не може бути оскарженим та підлягає виконанню на території України всіма органами влади, державного управління та громадянами.

Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України про їх неконституційність.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади здійснюють свої повноваження виключно у межах Конституції та законів України, тобто, відповідач, розпочинаючи з 22. 05. 2008 року, повинен був нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії передбачену ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі визначеному цим Законом, а не п. 28 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесенні змін до деяких законодавчих актів України".

Разом з тим, до 22.05. 2008 року, виплачуючи ці виплати у розмірі встановленому Постановою КМ України № 836, 1996 року, відповідач діяв правомірно, оскільки на той час діяла не скасована та не змінена редакція ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами внесеними в неї Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яка встановлювала інший розмір цих виплат.

Щодо цих виплат після 22.05. 2008 року, то на даний час єдиним законом, який встановлює розмір цих виплат є Закон України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зміни до якого після 22.05. 2008 року не вносились, не конституційними його положення не визнавались.

За правилами частини 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи з предмету позову та меж заявлених позовних вимог, досліджених доказів у справі, прихожу до висновку про визнання неправомірними дій відповідача та покладення на нього обов'язку по перерахуванню та здійсненню відповідних виплат позивачу підвищення до пенсії як не працюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року.

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду, то суд вважає їх не переконливими виходячи з наступного.

Статтею 99 КАС України, дійсно передбачений 6 місячний строк звернення до суду, який обраховується з часу, коли особа дізналась про порушене право. Разом з тим, ці строки застосовуються у випадку, якщо законом не встановлені інші процесуальні строки.

Згідно ст. ст. 5, 8 КАС України, суд при вирішенні спорів керується Конституцією України, Законами України, цим Кодексом та застосовує принцип верховенства права.

Як вбачається з предмету позову, позивачем ставиться питання про перерахування підвищення до пенсії у зв'язку з проживанням у зоні посиленого радіоекологічного контролю та ці виплати пов'язані з ушкодженням здоров'я, тому згідно ст. 76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" на ці вимоги строки позовної давності не поширюються.

Разом з тим, задовольняючи частково позов, вважаю, що вимога позивача про зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати ці виплати у розмірі встановленому ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", задоволенню не підлягає, оскільки суду наперед не відомо про майбутній розмір цих виплат позивачу та суд не може покласти на відповідача обов'язку не передбаченого законом.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 3, 6-14, 71, 94, 100, 159-167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області задовольнити частково.

Визнати не правомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіоекологічного контролю, за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шосткинському районі Сумської області, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому у зоні посиленого радіоекологічного контролю, з підвищенням її до розміру однієї мінімальної заробітної плати, відповідно ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести відповідні виплати за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2010 року включно, з урахуванням раніше проведених їй виплат за цей період.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі в проголошенні постанови протягом цього строку з моменту отримання його копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2