Справа № 816/1679/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1679/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ГУ НП в Полтавській області - Проскурні Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22.08.2016 в частині визнання ОСОБА_3 таким, що не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.09.2016 №287 о/с в частині звільнення помічника чергового відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області сержанта поліції ОСОБА_3зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність);

- поновити позивача на посаді помічника чергового відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.09.2016 по дату поновлення на посаді;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно та без урахування усіх обставин прийнято спірний наказ. Стверджував, що підстави для проведення переатестації були відсутні, оскільки позивач призначений на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області 07 листопада 2015 року в порядку переатестації, а на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області був призначений 25 лютого 2016 року. Зазначив, що у професійному розумінні має достатньо високий рівень підготовки, а висновком прямого керівника підтверджується, що ОСОБА_3 займаній посаді відповідає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник Головного Управління Національної поліції в Полтавській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 листопада 2015 року, позивач на підставі наказу № 8 о/с т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області О.В. Беха, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію", в порядку переатестування призначений на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с. 64).

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25 лютого 2016 року № 38 о/с ОСОБА_3 призначений на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с.65).

11 лютого 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області видано наказ № 69 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області" (а.с. 63), відповідно до пункту 1 якого наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Полтавській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18 червня 2016 року № 495 затверджено персональний склад атестаційних комісій №1, № 2 та № 3 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, комісіям наказано у своїй діяльності керуватися Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі за текстом - Інструкція № 1465) (а.с. 61-62).

22 серпня 2016 року атестаційною комісією № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області проведено атестування позивача на посаді помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційною комісією сформульовано висновок про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендовано звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність" (а.с. 69).

На підставі висновку атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22 серпня 2016 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13 вересня 2016 року № 287 о/с "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) сержанта поліції ОСОБА_3, помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с. 66).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю його звільнення, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняті рішення.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

За приписами статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція № 1465.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

На виконання вимог вищевказаної норми т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області 11 лютого 2016 року прийнято наказ № 69 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області" (а.с. 63).

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі № 21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції № 1465, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню. Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" взагалі не передбачено проходження поліцейськими так званих планових атестацій, для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Наказ від 11 лютого 2016 року № 69 містить лише мету проведення атестації, яка визначена в частині першій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію". На цю мету проведення атестування посилався і представник відповідача, обґрунтовуючи правомірність проведення атестування у відповідності із вищезазначеним наказом. Разом із тим, таке обґрунтування не є правомірним, оскільки мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, так як, мета - це результат, якого необхідно досягнути, проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом із тим, відповідачем, не доведено наявності підстав для здійснення атестації позивача та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_3 мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності.

Слід також зазначити, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 8 о/с "По особовому складу" сержанта міліції ОСОБА_3, призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної служби поліції Головного управління Національної Поліції в Полтавській області з присвоєнням спеціального звання сержанта поліції в порядку переатестування, а наказом від 25 лютого 2016 року № 38 о/с позивача призначено на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; призначення ОСОБА_3 на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області відбулось на підставі рапорту позивача, при цьому, наказ № 38 о/с від 25 лютого 2016 року не містить відомостей про необхідність проходження конкурсу та застережень щодо тимчасового характеру призначення на посаду.

Крім того, відповідно до норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Факт тимчасового призначення позивача на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області відповідачем не доведений; у будь-якому випадку тимчасовість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Згідно відомостей атестаційного листа ОСОБА_3 від 11 липня 2016 року (а.с. 25 -26), атестація проводилась за відсутності посилання на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, визначених частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, індивідуальних підстав, визначених частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", для призначення Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області атестації позивача не було.

Відповідно до положень статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Постановою Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі № 21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію", Законом України від 02 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17 лютого 2015 року у справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції - Законом України "Про Національну поліцію" не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України "Про професійний розвиток працівників".

Статтею 12 цього Закону визначені категорії працівників, які не підлягає атестації. Так, зокрема, згідно частини першої цієї статті не підлягають атестації працівники, які не відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

З атестаційного листа вбачається, що позивача призначено на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області наказом Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25 лютого 2016 року № 38 о/с, а тому перший не може брати участь у проходженні атестації за цією посадою раніше 25 лютого 2016 року.

За таких обставин, у Головного управління Національної поліції в Полтавській області були відсутні підстави для включення посади позивача до переліку осіб, які підлягають проходженню атестації за наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 69 від 11 лютого 2016 року, та, відповідно, неправомірним є проведення атестування ОСОБА_3

Аналізуючи наявність підстав для прийняття атестаційною комісією № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області рішення від 22 серпня 2016 року про невідповідності позивача займаній посаді та його звільнення зі служби поліції через службову невідповідність, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Таким чином, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Дослідженням атестаційного листа відносно позивача судом встановлено, що помічник чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку. За особистою участю позивача у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень зареєстровано 4069 заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, з них до єдиного реєстру досудових розслідувань з ознаками кримінального правопорушення зареєстровано без врахування закритих 855 заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення. Видано 732 талони-повідомлення. Направлено 1901 спецповідомлення різного характеру до чергової частини ГНП та прокуратури. Оформлено необхідних документів та сповіщення Центру безоплатної вторинної правової допомоги по 30 фактам затримання громадян з яких 7 згідно статті 208 КПК України, 16 осіб було затримано на підставі ухвали слідчого судді, в зв'язку з розшуком 1 особа, на підставі постанови суду про адмінарешт 5-х осіб. Внесено 2731 інформацію про перебування громадян у відділені до БД "Доставлені".

Висновок прямого керівника, викладений у атестаційному листі - "займаній посаді відповідає".

Згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20-23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до пункту 12, пункту 13 Розділу VІ Інструкції № 1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм, свідчить про те, що приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Згідно з протоколом від 22 серпня 2016 року № 15.00025290.0061859 (а.с. 70) засідання Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, членами комісії під час проведення атестації позивача досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел. Зауважень щодо вказаних документів членами атестаційної комісії не висловлювалось.

У протоколі від 22 серпня 2016 року зазначено, що членами Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області особі, особі яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою в Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області поставлено на голосування рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". За результатами голосування "за" - 5, "проти" - 0 (а.с. 70).

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа ОСОБА_3, з яким останній ознайомлений 29 серпня 2016 року (а.с. 69).

Дослідивши протокол засідання атестаційної комісії щодо атестації позивача, суд дійшов до висновку, що в ньому відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень.

Протоколом є документ, який містить запис усього, про що йшлося на засіданні. Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до пункту 17 Інструкції № 1465 атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" із зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

З урахуванням викладеного суд вважає, що висновок Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22 серпня 2016 року про те, що помічник чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність є протиправним, необґрунтованим та не може бути належною підставою для звільнення позивача з органів поліції.

Пунктом 28 Інструкції № 1445 встановлено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

На виконання вищевказаного пункту, 13 вересня 2016 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 287 о/с помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію".

Враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено відсутність передбачених чинним законодавством підстав для включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестації, суд вважає неправомірним проведення атестування ОСОБА_3; а за відсутності у спірному протоколі достатніх обґрунтувань та мотивів прийняття рішення про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13 вересня 2016 року № 287 о/с "Про звільнення зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Враховуючи встановлений судом факт незаконності звільнення позивача із займаної посади, суд вважає період з 13 вересня 2016 року по дату поновлення ОСОБА_3 на роботі періодом вимушеного прогулу позивача, а тому останньому має бути компенсовано втрачений за цей час заробіток.

Зважаючи на те, що на вимогу ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року відповідачем не надано довідку про середній заробіток позивача, суд об'єктивно позбавлений можливості визначити такий його розмір. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити відповідні розрахунки з позивачем, не визначаючи їх конкретного розміру.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин, суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Надаючи оцінку позовним вимогам про стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, для відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади не є кваліфікуючою ознакою наявність вини такого органу.

Водночас, право на відшкодування шкоди законодавцем пов'язується з підставами виникнення шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю), та умовами виникнення права на його відшкодування.

Так, за приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У даному випадку, нанесення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що звільнення позивача зі служби в Національній поліції призвело до втрати ним нормальних життєвих зв'язків внаслідок чого позивач зазнав значних душевних хвилювань, погіршення стану здоров'я та моральних страждань.

Однак, позивачем жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає моральна шкода. Належних доказів на підтвердження факту нанесення позивачу моральних страждань та їх причинного зв'язку матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 22 серпня 2016 року, оформлене Протоколом ОП № 15.00025290.0061859 від 22 серпня 2016 року, відносно сержанта поліції ОСОБА_3 (помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Полтавській області), яким ОСОБА_3 визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13 вересня 2016 року № 287 о/с в частині звільнення сержанта поліції ОСОБА_3 (помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Полтавській області) із служби в поліції.

Поновити ОСОБА_3 на посаді помічника чергового відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Полтавській області з 13 вересня 2016 року

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13 вересня 2016 року по дату поновлення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанову в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко