Справа № 2а/0270/4354/11
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4354/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: дочірнього підприємства "ОСОБА_5 Україна"

до: державної податкової інспекції у Немирівському районі

про: скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось дочірнє підприємство "ОСОБА_5 Україна" (далі - ДП "ОСОБА_5 Україна") до державної податкової інспекції у Немирівському районі (далі - ДПІ у Немирівському районі) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток дочірнього підприємства "ОСОБА_5 Україна" податковим органом виявлено порушення останнім вимог податкового законодавства.

На підставі даних порушень ДПІ у Немирівському районі прийнято податкові повідомлення-рішення від 14 вересня 2011 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 294423 грн. та №, яким Товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 13578535 грн.

Вказані податкові рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при складанні декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року підприємство, згідно розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, обґрунтовано керувалось нормами Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а не пунктом 150.1 статті 150 Податкового кодексу України.

Відтак, позивач вважає, що від'ємне значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року правильно визначено у податковій декларації з урахуванням суми такого від'ємного значення четвертого кварталу 2010 року.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили адміністративний позов задовільнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на обґрунтованість висновків податкового інспектора, що проводив перевірку, які знайшли відображення у акті перевірки від 31 серпня 2011 року. Крім того, зазначили, що приймаючи дані рішення, податковий орган виходив зі змісту пункту 3 підрозділу 4 Перехідних положень Податкового кодексу України, відповідно до якого пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням наступного: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. Тобто, на думку представників відповідача, до складу другого кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкту оподаткування, отримане суб'єктом господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за перший квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

31 серпня 2011 року державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_6 у приміщенні державної податкової інспекції у Немирівському районі проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток дочірнього підприємства "ОСОБА_5 Україна". Перевіркою встановлено порушення платником податків абзацу 3 пункту 3 підрозділу 4 розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України, зокрема, до складу валових витрат включено від'ємне значення попереднього 2010 року в сумі 14858633 грн. На підставі цього зроблено висновки щодо заниження платником зобов'язання в сумі 294423 грн. та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 13578535 грн. За результатами перевірки складено акт №635/1501/31359573 від 31 серпня 2011 року (а.с.5-7).

На підставі даного акту перевірки ДПІ у Немирівському районі 14 вересня 2011 року прийнято податкові повідомлення-рішення № (а.с.11), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на 294423 грн. та № (а.с.12), яким Товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 13578535 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки від 31 серпня 2011 року, ДП "ОСОБА_5 Україна" звернулось до ДПІ у Немирівському районі із запереченнями (а.с.8-9). Проте, листом вих. №2329 від 13 вересня 2011 року (а.с.10) Товариство повідомлено про те, що результати камеральної перевірки ДП "ОСОБА_5 Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства є правомірними.

Даючи правову оцінку оскаржуваним податковим рішенням, суд зважає на таке.

Правовідносини щодо визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, складу валового доходу та валових витрат платника податку врегульовані Податковим кодексом України, зокрема, розділом ІІІ "Податок на прибуток".

Однак, відповідно до пункту 1 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств" розділу XX "Перехідні положення", розділ III "Податок на прибуток" цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом, починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

При цьому, відповідно до розділу XIX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України, Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" втрачає чинність лише 01 квітня 2011 року.

Аналіз викладених положень ПК України свідчить про те, що в періоді з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року правовідносини щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, складу валового доходу та валових витрат платника цього податку регулювалися саме Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", а починаючи з 01.04.2011 року - положеннями Податкового кодексу України.

Як випливає із матеріалів справи, спір між сторонами виник у зв'язку із відображенням Товариством в податковій звітності за І та ІІ квартали 2011 року від'ємного значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток з урахуванням суми такого від'ємного значення попереднього 2010 року, що, на думку податкового органу, не узгоджується із положеннями пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, оскільки зміст вказаного пункту при формуванні від'ємного значення об'єкту оподаткування в результатах наступних податкових періодів дозволяє включати до нього лише значення (результати) І кварталу 2011 року.

Проте, суд не погоджується із такими висновками податкового органу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств" розділу XX "Перехідні положення", пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Натомість, податковим органом не враховано того, що до 01.04.2011 року положення Податкового кодексу України не діяли, при цьому чинними були положення Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відтак, Товариство, здійснюючи свою господарську діяльність, розраховуючи та декларуючи відємне значення об'єкта оподаткування, обґрунтовано керувалося положеннями саме вказаного Закону.

Так, відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

У 2010 році норми цього пункту діяли з урахуванням особливостей, визначених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

Згідно із пунктом 22.4 статті 22 вказаного Закону у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року.

У 2011 році сума від'ємного значення, яка, відповідно до абзацу першого цього пункту, не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відтак, відємне значення минулих років, зокрема 2010 року, є складовою частиною витрат І кварталу 2011 року, оскільки його включення до складу податкових витрат саме в цьому періоді було передбачене положеннями Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що діяв у той час.

За підсумками першого кварталу 2011 року відємне значення обєкта оподаткування складало 14858633 грн. (декларація з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011 року в рядку 08 (а.с.58), при цьому у рядку 04.9 декларації (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року) зазначено 16478200 грн.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств" розділу XX "Перехідні положення", якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Таким чином, Товариством підставно до декларації з податку на прибуток, що складалася за II квартал 2011 року, в порядку, визначеному нормами чинного податкового законодавства, перенесено показник, відображений в рядку 08 декларації, складеної за І квартал 2011 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дочірнє підприємство "ОСОБА_5 Україна" правомірно склало декларацію з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року, відтак підстав для зменшення відємного значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду у податкового органу не було. З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення № від 14 вересня 2011 року є неправомірним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, в зв'язку з непідтвердженням тих обставин, що наведені у акті перевірки, а також враховуючи висновки суду щодо скасування податкового рішення №, скасуванню підлягає також і податкове повідомлення-рішення № від 14 вересня 2011 року, яким в зв'язку з виявленим порушенням (що не знайшло підтвердження в ході судового розгляду) збільшено суму грошового зобов'язання.

В силу статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд, у відповідності до статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Також, з урахуванням положень частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню 3,40 грн. судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову до суду відповідно до квитанції №ПН195 від 23 вересня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовільнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Немирівському районі № НОМЕР_1 від 14 вересня 2011 року.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Немирівському районі № НОМЕР_2 від 14 вересня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь дочірнього підприємства "ОСОБА_5 Україна" 3, 40 гривень судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович

11.11.2011