Справа № 754/14834/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Київ К/800/3930/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Олексієнка М.М.,

Штульман І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 червня 2015 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У касаційній скарзі представник позивача - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному об'ємі.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем всупереч вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) не надано позивачу можливості додатково подати необхідні документи або в іншій спосіб усунути недоліки заяви від 26 червня 2015 року або допомоги в одержанні відсутніх у нього документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 26 червня 2015 року до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва листом від 31 липня 2015 № 5436/06-1 повідомило заявника про те, що для підтвердження його трудової діяльності за Списком № 2 необхідно надати довідки установленого зразка відповідно до вимог Порядку № 22-1, і оскільки ОСОБА_3 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не було надано відповідних документів, відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення такої пенсії.

Пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. При цьому чоловіки мають право на таку пенсію після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 3 Порядку № 637 застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Так апеляційним судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 у період з 1 вересня 1975 року по 20 липня 1978 року навчався у ГПТУ за професією зварника, з 24 липня 1978 року по 30 серпня 1978 року працював електрогазозварювальником 4 розряду, з 1 лютого 1979 року по 10 вересня 1979 року та з 25 березня 1980 року по 30 липня 1980 року - газоелектрозварювальником 4 розряду, з 8 жовтня 1990 року по 17 серпня 1992 року та з 21 серпня 1992 року по 1 березня 1993 року, з 2 березня 1993 року по 30 вересня 1996 року - електрогазозварювальником 4 розряду, з 1 жовтня 1996 року по 31 січня 2005 року по 31 січня 2005 року - електрозварником ручної зварки 5 розряду, з 19 квітня 2005 року по 30 травня 2005 року - електрозварником, з 1 червня 2005 року по 31 серпня 2006 року, з 1 вересня 2006 по 7 листопада 2006 року, з 26 березня 2007 року по 9 березня 2011 року та з 15 квітня 2013 року по 15 червня 2013 року - електрозварником ручного зварювання 5 розряду.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи позивача на підприємствах, починаючи з 1975 року по 2013 рік на посадах електрозварника, електрозварника ручної зварки (електрозварника ручного зварювання), газоелектрозварником та електрогазозварником, а саме затверджені постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Так, у 1991 році постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 затверджено списки, відповідно до розділу XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 якого, на пенсійне забезпечення за цим списком, мають право електрогазозварювальники, зайняті на різці та зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (код 756).

У Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, у період роботи позивача з 1975 року до 26 січня 1991 року (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10) відсутня професія «газоелектрозварника» і «електрогазозварника».

Проте у постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 до Списків № 2 в Розділі ХХХІІ «Загальні професії» віднесені посади «електрозварників та їх підручних» і «газозварників та їх підручних».

Таким чином апеляційний суд дійшов правильного висновку, що професія позивача - електрогазозварювальник, поєднує у собі ознаки професій, передбачених Списком № 2, який був чинним на час роботи позивача, а тому свідчить про можливість поширення на нього пільгових умов для призначення пенсії.

У трудовій книжці ОСОБА_3 зазначено, що відповідно до Наказу № 3 від 26 липня 2010 року ТОВ "Сантехнік ЛТД і Ко" ОСОБА_3 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 Розділ ХХХІІІ, позиція 33 електрозварник ручного зварювання.

За наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач листом від 31липня 2015 року № 5436/06-1 повідомив, що для підтвердження його трудової діяльності за Списком № 2 позивачу необхідно надати довідки установленого зразка відповідно до вимог Порядку № 637, оскільки ОСОБА_3 на підтвердження роботи зі шкідливими умовами праці для призначення пільгової пенсії не було надано відповідних документів, а тому відсутні підстави для призначення такої пенсії.

Відповідно до третього абзацу п. 1.7 Порядку № 22-1 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Позивач просив відповідача надати допомогу в отриманні уточнюючої довідки з ТОВ «Сантехнік ЛТД і К» у період його роботи з 2 березня 1993 року по 31 січня 2005 року та з 26 березня 2007 року по 9 березня 2011 року.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 12 квітня 2016 року у справі 477/2598/14-а, комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 цього Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пенсійним органом всупереч вимог Порядку № 22-1 не надано можливості позивачу додатково подати необхідні документи або в іншій спосіб усунути недоліки заяви від 26 червня 2015 року, так само не надано допомоги в одержанні відсутніх у ОСОБА_3 документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що заява позивача від 26 червня 2015 року про призначення пенсії відповідачем не розглянута за правилами законодавства України, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді М.М. Олексієнко

І.В. Штульман