Справа № 805/2029/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року справа №805/2029/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2029/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.07.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, витрат бухгалтерської звітності підприємства та впливу цих витрат на визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток, збиток) з податку на прибуток підприємства за 2015 рік під час здійснення взаємовідносин з певними контрагентами. За її результатами був складений акт перевірки № 92/14/31226457 від 17 .06.2016 року. На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 30.06.2016 року, яким зменшено суму відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 260 277,00 грн.

Позивач просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.06.2016 року винесене ОСОБА_2 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області по відношенню до позивача, яким визначено суму зменшення відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 260 277,00 гривень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2029/16-а адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 30 червня 2016 року № НОМЕР_1 форми «В4», яким Приватному акціонерному товариству «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» встановлено завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 260 277 грн.

Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено без надання вірної правової оцінки обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: судом першої інстанції невірно застосовано норми п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, порушено норми процесуального права ст.ст. 11, 69, 79, 86, 122, 159, 161 КАС України, що призвело до ухвалення незаконної постанови про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що перевіркою не підтверджена реальність господарських операції з контрагентами. Відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) постачальниками відповідного обсягу ідентифікованого товару від інших продавців або внаслідок власного задекларованого виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах, доводить нереальність одержання (купівлі) саме цього ідентифікованого товару (засвідчує недійсність (неможливість) формування цим субєктом господарювання відповідного активу), що в свою чергу підтверджує неможливість постачання (продажу) на користь «покупця» ПРАТ «ВІСТЕК». Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у межах господарської діяльності. Лише своєчасно і правильно оформлені документи мають юридичну силу, тобто вони можуть використовуватися як доказ здійснення господарської операції.

Сторони у судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до направлень на проведення позапланової виїзної документальної перевірки та наказу про призначення позапланової перевірки ОСОБА_2 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області в період з 23 травня 2016 року по 10 червня 2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» () з питань дотримання податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, витрат бухгалтерської звітності (форми № 2) підприємства та впливу цих витрат на визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток, збиток) з податку на прибуток підприємства за 2015 рік під час здійснення взаємовідносин з наступними контрагентами: ТОВ «ОРІОН» (31266421) за період січень-лютий, травень 2015 року; ТОВ «АРТМЕТ ПЛЮС» (37071653) за період січень, квітень, червень, жовтень-листопад 2015 року; ТОВ «СТМ» (34215453) за період березень, червень-серпень, жовтень-грудень 2015 року; ТОВ «РОС РВ» (22718212) за період травень 2015 року; ТОВ «ТБ Укрсилікат» (38783573) за період травень 2015 року; ТОВ «Етек Сервіс» (39172226) за період червень 2015 року; ТОВ «ТД ОСОБА_3» (37890733) за період червень 2015 року; ТОВ «Меркурі Інновейшн» (39608144) за період червень 2015 року; ТОВ «ПРЕСТИЖ-ТК» (код 39762465) за період жовтень, грудень 2015 року, січень 2016 року. За її результатами був складений акт перевірки № 92/14/31226457 від 17.06.2016 року (том 1 а.с. 15-145).

Перевіркою вказано на порушення:

- п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.191, п.п.14.1.202, п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму 739 783 грн., в т.ч.: за січень 2015 року - 73 589 грн.; за лютий 2015 року - 21 833 грн.; за березень 2015 року - 61 410 грн.; за червень 2015 року -242 454 грн.; за жовтень 2015 року - 139 155 грн.; за листопад 2015 року - 173 372 грн.; за грудень 2015 року - 27 480 грн.; за січень 2016 року - 490 грн.

- п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.191 п.п. 14.1.202, п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 260 277 грн., у тому числі: за квітень 2015 року на суму 62 050 грн.; за травень 2015 року на суму 72 520 грн.; за червень 2015 року на суму 34 916 грн.; за липень 2015 року на суму 5882 грн.; за серпень 2015 року на суму 84 909 грн.

- п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.191 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на загальну суму 4 404 513 грн. (том 1 а.с. 144).

Не погодившись із висновками акту перевірки від 17 червня 2016 року ПрАТ «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» подано заперечення за вих. № 1125/15 від 23.06.2016 року (том 1 а.с.146-151).

ОСОБА_2 ОДПІ від 30.06.2016 року за вих. № 5/10/05-02-14-01 повідомлено про залишення висновків акту від 17 червня 2016 року № 92/14/31226457 без змін (том 1 а.с. 152-157).

На підставі висновків акту перевірки податковим органом 30.06.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, відповідно до якого Приватному акціонерному товариству "Машинобудівний завод "ВІСТЕК" зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 260 277,00 грн. (том 1 а.с.14) .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які наявні в матеріалах справи, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

Колегія суддів вважає висновок суду щодо задоволення позовних вимог правомірним з огляду на наступне.

Проблемним питання даного спору є правомірність сумніву податкового органу щодо реальності господарських операцій, укладених позивачем з контрагентами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

За приписами п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до положень п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За унормуванням положень п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги звязку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно п. 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Щодо доводів апелянта щодо нереальності господарських операцій, суд апеляційної інстанції не погоджується з ними та вважає доведеним позивачем факт проведення господарських операцій в межах господарської діяльності, виходячи з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ МАРКЕТИНГУ» (постачальник) 16 вересня 2013 року укладено договір поставки № 257В/13 та відповідні додаткові угоди від 03.12.2013 року, від 25 грудня 2014 року. Відповідно до п. 1.1. постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: шпали та залізничне кріплення у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього Договору на загальну суму 600 000 грн. з ПДВ. Ціни вказані на умовах постачання DDP м. Артемівськ, склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010) (том 1 а.с. 163, 164-166).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано наступні документи: прибуткові ордери, пропуски на територію заводу, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки із сертифікатів виробника, специфікації, меморіальні ордери (том 1 а.с.167-248, том 2 а.с.1-12, а.с. 191-207, том 3 а.с.148-237, а.с. 243-250, том 4 а.с.1-10, том 5 а.с.7-23).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками господарських операцій ТОВ «СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ МАРКЕТИНГУ» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними електронними квитанціями, що міститься в матеріалах справи (том 1 а.с. 170, 174, 178, 182, 188, 194, 201, 205, 210 , 215, 220, 224, 231, 238, 240, 246-248, том 2 а.с. 5, 13).

Невідповідність даних видаткових накладних, прибуткового ордеру, перепусток та ТТН, пояснюється листами прийняття на зберігання та зняття зі зберігання від ТОВ «СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ МАРКЕТИНГУ», що є допустимим (том 1 а.с. 186, 187, 192, 193, 199, 200, 228, 229).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Алекс» (постачальник) 25 грудня 2014 року укладено договір поставки № 9В/15. Відповідно до п.п.1.1 якого, постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: феросплави у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього договору на загальну суму 3 000 000 грн. з ПДВ. Ціни вказані на умовах постачання DDP м. Артемівськ, склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010) (том 2 а.с.17-18).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано наступні документи: специфікація від 30.06.2015 року, прибутковий ордер № 121 від 30.06.2015 року, пропуск на територію підприємства № 354 від 30.06.2015 року, видаткова накладна від 30.06.2015 року № РН-0000005, товарно-транспортна накладна від 30.06.2015 року № 1/30, картка за 2015 рік по феромарганцям по центральному складу електродного виробництва, лімітно-забірні картки за листопад-грудень 2015 року, платіжні доручення від 09.07.2015 року № 2189, від 09.07.2015 року № 2190 (том 2 а.с.20, 24-30,180, 181).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками господарських операцій ТОВ "Торговий дім "ОСОБА_3 Алекс"видало позивачу податкову накладну від 30.06.2015 року №5, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 27).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІННОВЕЙШЕН» (постачальник) 02 червня 2015 року укладено договір поставки № 44В/15. Відповідно до п.п.1.1 якого, постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: котушки К-200, К-300, товари технічного призначення, засоби індивідуального захисту, компоненти та пакувальні матеріали для виробництва електродів у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього договору на загальну суму 1 000 000 грн. з ПДВ. Ціни вказані на умовах постачання DDP м. Артемівськ, склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010) (том 2 а.с.31-32).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано наступні документи: прибутковий ордер № 86 від 04.06.2015 року, пропуск на територію заводу № 254 від 04.06.2015 року, видаткова накладна № 406/1 від 04.06.2015 року, товарно-транспортна накладна від 04.06.2015 року № Р0406/1, платіжне доручення від 03.06.2016 року № 1713 (том 2 а.с. 33-35,179).

Використання поставлених товарів за вказаним договором підтверджується накладними на внутрішнє переміщення матеріалів, розшифровками затрат на утримання та експлуатацію основних фондів, актами виконаних робіт по модернізації цехів підприємства, розшифровками витрат на утримання основних фондів по цеху ланцюгового виробництва, картками на ремонтно-експлуатаційні потреби, розшифровками витрат на поліпшення основних фондів по залізничному цеху, лімітно-забірними картками (том 4 а.с.42-198).

Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками господарських операцій ТОВ «МЕРКУРІ ІННОВЕЙШЕН» видало позивачу податкову накладну від 03.06.2015 року № 10, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, та відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 36, 37).

Між Приватним акціонерним товариством "ОСОБА_2 машинобудівний завод "ВІСТЕК" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю"ПРЕСТИЖ-ТК" (постачальник) 07 жовтня 2015 року укладено договір поставки № 7101В/15. За п.п.1.1 якого постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: кольоровий металопрокат та металеву продукцію у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього договору на загальну суму 1 000 000грн. з ПДВ. Ціни вказані на умовах постачання DDP м. Артемівськ, склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010) (том 2 а.с. 38).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано документи: прибуткові ордери, пропуски на територію заводу, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, протоколи якості (том 2 а.с. 39-51, 188-190, том 3 а.с.126-129).

Використання поставлених товарів за вказаним договором підтверджується накладними на внутрішнє переміщення матеріалів, розшифровками затрат на утримання та експлуатацію основних фондів, актами виконаних робіт по модернізації цехів підприємства, розшифровками витрат на утримання основних фондів по цеху ланцюгового виробництва, картками на ремонтно-експлуатаційні потреби, розшифровками витрат на поліпшення основних фондів по залізничному цеху, лімітно-забірними картками (том 4 а.с. 42-198).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками господарських операцій ТОВ «ПРЕСТИЖ-ТК» видало позивачу податкові накладні від 26.10.2015 року № 45, від 07.12.2015 року № 17, від 07.12.2015 року № 18, від 19.01.2016 року № 3, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 42,48,49,52).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТЕК СЕРВІС» (постачальник) 04 травня 2015 року укладено договір поставки № 52. Відповідно до п.п.1.1 якого, постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: металопродукцію, згідно заявок покупця на загальну суму 500 000 грн. з ПДВ. (том 2 а.с. 53).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано відповідні документи (том 2 а.с. 54-60, 186-187, том 3 а.с. 130-132).

Використання поставлених товарів за вказаним договором підтверджується накладними на внутрішнє переміщення матеріалів, розшифровками затрат на утримання та експлуатацію основних фондів, актами виконаних робіт по модернізації цехів підприємства, розшифровками витрат на утримання основних фондів по цеху ланцюгового виробництва, картками на ремонтно-експлуатаційні потреби, розшифровками витрат на поліпшення основних фондів по залізничному цеху, лімітно-забірними картками (том 4 а.с. 42-198).

Матеріали справи свідчать, що за наслідками господарських операцій ТОВ «ЕТЕК СЕРВІС» видало позивачу податкові накладні від 02.06.2015 року № 11, від 19.06.2015 року № 129, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних і підтверджені відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 57,61).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТМЕТ ПЛЮС» (постачальник) 12 січня 2015 року укладено договір поставки № 8В/15, за п.п.1.1 якого постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: металопродукцію, згідно заявок Покупця на загальну суму 500 000 грн. з ПДВ. (том 2 а.с .62-63).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем також надано необхідні документи (том 2 а.с. 66-83, 170-178, том 3 а.с. 119-125).

Використання поставлених товарів за вказаним договором підтверджується накладними на внутрішнє переміщення матеріалів, розшифровками затрат на утримання та експлуатацію основних фондів, актами виконаних робіт по модернізації цехів підприємства, розшифровками витрат на утримання основних фондів по цеху ланцюгового виробництва, картками на ремонтно-експлуатаційні потреби, розшифровками витрат на поліпшення основних фондів по залізничному цеху, лімітно-забірними картками (том 4 а.с.42-198).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками господарських операцій ТОВ «АРТМЕТ ПЛЮС» видало позивачу податкові накладні від 15.10.2015 року № 1, від 24.06.2015 року № 2, від 19.06.2015 року № 1, від 23.01.2015 року № 1, від 24.04.2015 року № 1, від 28.04.2015 року № 2, від 19.11.2015 року № 1, від 26.11.2015 року № 2, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних і підтверджені відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 84-91).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРІОН» (постачальник) 27 грудня 2013 року укладено договір поставки № 75В/14. Відповідно до п.п.1.1 якого постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: силікат калієво-натрієвий розчинний та інші компоненти та матеріали електродного виробництва у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього договору на загальну суму 3 000 000 грн. з ПДВ. (том 2 а.с. 92-93).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано наступні документи, що розміщені у томі 2 на а.с. 94-104, 182-184 та у томі 3 на а.с. 134-139.

Використання поставлених товарів за вказаним договором підтверджується наявними накладними на внутрішнє переміщення матеріалів, розшифровками затрат на утримання та експлуатацію основних фондів, актами виконаних робіт по модернізації цехів підприємства, розшифровками витрат на утримання основних фондів по цеху ланцюгового виробництва, картками на ремонтно-експлуатаційні потреби, розшифровками витрат на поліпшення основних фондів по залізничному цеху, лімітно-забірними картками (том 4 а.с. 42-198).

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками господарських операцій ТОВ «ОРІОН» видало позивачу податкові накладні від 13.01.2015 року № 1, від 13.02.2015 року № 2, від 12.05.2015 року № 1, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, підтверджено відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с. 97, 101,105).

Між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 машинобудівний завод «ВІСТЕК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК УКРСИЛІКАТ» (постачальник) 25 березня 2014 року укладено договір поставки № 132В/14. П.п.1.1 договору передбачено, що постачальник продає, а покупець приймає у власність продукцію: силікат калієво-натрієвий згідно ТУУ 20.1-1:2013 у кількості, якості та за ціною згідно Специфікацій на постачання партій продукції, що є невід'ємною частиною цього договору на загальну суму 3 000 000 грн. з ПДВ. (том 2 а.с.106-107).

На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем надано документи (том 2 а.с. 108-114,185, том 3 а.с. 133).

В матеріалах справи відбито, що за наслідками господарських операцій ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК УКРСИЛІКАТ» видало позивачу податкову накладну від 14.05.2015 року № 7, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідною електронною квитанцією (том 2 а.с.114).

Колегія суддів зазначає, що суми податку на додану вартість згідно наявних податкових накладних, які були видані позивачеві його контрагентами, були включені до складу податкового кредиту у відповідних податкових деклараціях.

Апелянт в свої скарзі зазначає, що при аналізі електронної звітності Єдиного реєстру податкових накладних встановлена реалізація товарів за відсутності фактичного їх придбання з метою штучного формування податкового кредиту для покупця, що свідчить про неможливість здійснення господарської операції постачальниками з ідентифікованим товаром у звязку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва.

Колегія суддів вважає такий довід апелянт надуманим, оскільки факт постійного отримання позивачем товару від контрагентів, який використовувався ним в своїй господарській діяльності для виготовлення своєї продукції, знайшов підтвердження первинними документами та спростовує доводи апелянта про непоставлення позивачу зазначених вище товарів.

З матеріалів справи вбачається, що наявні договори та складені на їх виконання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, в тому числі і податкові накладні, які є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з його контрагентами, як юридичними особами та на момент проведення фінансово-господарських операцій які були платниками податків, а тому мали право здійснювати господарську діяльність шляхом укладення договорів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996).

Відповідно до статті 1 Закону № 996 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і, власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України № 996 фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру

господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. (пункт 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704).

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Таким чином, позивачем надані усі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують його право на формування податкового кредиту.

Колегія суддів зазначає, що в діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді даної справи податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій і рішень.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Угоди між позивачем та його контрагентом в судовому порядку не оскаржені, податковому органу жодним нормативно-правовим актом не надано права ревізувати умови укладених договорів. Первинні документи бухгалтерського та податкового обліку є такими, що не тягнуть їх невизнання як доказів в розумінні ст. 79 КАС України.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності прийняття спірного повідомлення-рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2029/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4