Справа № 2-а-5315/10/0270
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 р. Справа № 2-а-5315/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Воробйової І.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи за позовом: Оратівського районного центру зайнятості, Вінницького обласного центру зайнятості до: ОСОБА_1 про: стягнення допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ :

Оратівський районний центр зайнятості та Вінницький обласний центр зайнятості звернулися до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг в загальній сумі 5440 грн. 03 коп.

Позов мотивований, зокрема, тим, що відповідач, перебуваючи на обліку в районному центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, був зареєстрований як приватний підприємець, однак дану інформацію приховав. Крім того, за направленням Оратівського РЦЗ ОСОБА_1 навчався в Вінницькому навчально-курсовому комбінаті житлово-комунального господарства на навчальною програмою "електрогазозварник", оплату за яке здійснював Вінницький ОЦЗ. Відповідачу було запропоновано повернути отримані кошти допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг (професійної перепідготовки), однак, кошти в сумі 5440 грн. 03 коп. залишились неповернутими, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи у зв"язку із хворобою. В задоволені даної заяви протокольною ухвалою суду від 16.02.2011 р. відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником, органу, підприємства, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Судом не вимагалась явка конкретного представника позивача -суб"єкта владних повноважень, а тому останній не позбавлений можливості уповновжити будь-яку особу на представництво своїх інтересів в суді. Крім того, не надано доказів на підтвердження поважності причин неявки.

Разом з тим, 16 лютого 2011 року на адресу суду надійшла заява відповідача (вх. № 4156 ) про визнання позовних вмиог в розмірі 5440,03 грн. та про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод у розгляді справи та потреби у виклику свідків чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообовязкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно статті 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття обєктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Згідно статті 2 Закону України Про зайнятість населення безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2008 року ОСОБА_1 зареєстрований в Оратівському районному центрі зайнятості, як такий що шукає роботу. 3.08.2009 року відповідач вдруге став на облік в районний центр зайнятості.

За направленням Оратівського районного центру зайнятості ОСОБА_1 з 15.01.2010 року по 01.07.2010 року навчався в Вінницькому навчально-курсовому комбінаті житлово-комунального господарства за навчальною програмою "Електрогазозварник" (3 розряду) по договору №9/2010 від 12.01.2010 року. Оплату за навчання здійснював Вінницький обласний центр зайнятості.

Відповідно до статей 22, 23 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідачу виплачувалась допомога по безробіттю з 27.10.2008 року по 20.09.2009 року та з 15.01.2010 року по 01.07.2010 року Вінницьким обласним центром зайнятості здійснювалась оплата за навчання.

Відповідно до листа Вінницького обласного центру зайнятості №10-11/2761 від 06.08.2010 року здійснено SQL-запит щодо виявлення осіб, які на день надання статусу безробітного не припинили приватну підприємницьку діяльність або в період перебування у статусі безробітнього її зареєстрували, що могло призвести до незаконного отримання матеріальних виплат. Внаслідок зазначеного запиту було виявлено, що ОСОБА_1 на момент перебування на обліку в службі зайнятості був приватним підприємцем. 5.10.2010 року було зроблено запит до державного реєстратора щодо дати реєстрації та припинення підприємницької діяльності даної особи. Згідно довідки реєстратора було виявлено, що 20.10.2004 року ОСОБА_1 зареєструвався як приватний підприємець і станом на 5.10.2010 року підприємницьку діяльність не припинив.

Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політки України від 20.11.2000 року № 307 та основі актів №71 від 09.09.2010 року, № 88 від 6.12.2010 року директором Оратівського районного центру зайнятості прийнято рішення про повернення коштів ОСОБА_1, а саме: допомоги по безробіттю отриманої за період з 27.10.2008 року по 20.09.2009 року в сумі 3454 грн.05 коп та віртість наданих соціальних послуг (професійної перепідготовки) в сумі 1985 грн. 98 коп.

У відповідності до пункту 2 статті 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. А пунктом 3 статті 36 цього Закону передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

водночас, оцінюючи визнання позову відповідачем суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з частиною 4 цієї ж статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обсатвин, дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, визнаються відповідачем, а відтак підлягають задоволенню в загальній сумі 5440грн. 03 коп.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнені від їх сплати у встановленому порядку, а стаття 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному випадку.

Керуючись ст.ст. 41, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (вул. Кірова,41, смт Оратів, Вінницька обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії АВ 125452) на користь Оратівського районного центру зайнятості (вул. Леніна, 76а, смт Оратів, Вінницька обл., Держбюджет Оратівського району, р/р 024, ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, код платежу 50040400, код отримувача 34701240) 3454 (три тисячі чотириста п"ятдесят чотири) грн. 05 коп. допомоги по безробіттю та 1985 (одну тисячу дев"ятсот вісімдесят п"ять) грн. 98 коп. вартість наданих соціальних послуг.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна