Справа № 705/4285/16-а
Суддя: Ребрина К. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4285/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Ребриної К.Г.

при секретарі - Стефанюк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дії та рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дії та рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії , вказавши, що з 2010 року отримує пенсію за вислугою років у розмірі 90 % від суми місячного заробітку у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року № 2663-111, чинного на час призначення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів» збільшено посадові оклади працівникам органів прокуратури.

У травні 2016 року звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про перерахунок призначеної йому раніше пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 року та довідки прокуратури Черкаської області № 18/68 від 14.04.2016 року в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою .

12.05.2016 року Уманське обєднане управління ПФУ своїм листом за № 2335/06 відмовило у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що постановою КМ України № 1013 від 09.12.2015 року не передбачено перерахунок пенсії працівникам прокуратури, так як передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

З цих норм відповідачем зроблено висновок, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є такою, що порушує його конституційні права на більший розмір пенсії, а тому є незаконною з наступних підстав.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, положення законодавства України, в редакції, що діяла на час виникнення у нього права на пенсію, гарантували та гарантують йому право на перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, виходячи з розміру одержуваного ним заробітку, зокрема, станом на 01.12.2015 року.

Вважає, що відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вказаного ним розміру заробітку, відповідач послався на положення Закону, який не був чинним на час виникнення у нього відповідного обсягу прав, тобто застосував його зворотну дію.

Вважає, що правовідносини щодо його пенсійного забезпечення виникли з часу звернення ним за призначенням пенсії, а саме з 2010 року; порядок призначення та перерахунку належної йому пенсії повинен регулюватися нормами законодавства України, які діяли на час призначення йому пенсії; положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення йому пенсії гарантувала йому право на перерахунок пенсії виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої він вийшов на пенсію. Перерахунок повинен здійснюватися з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. '*

Одночасно вважає, що відмовивши у здійсненні вказаного перерахунку відповідач, здійснюючи свої владні повноваження, не виконав вимоги ст.ст. 8, 22 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року (у розумінні ч. 1 ст. 244-1 КАС України), а отже діяв не на підставі, та поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Тому просить адміністративний позов задовольнити; визнати неправомірними дії відповідача та скасувати рішення від 11.05.2016 року, щодо відмови йому здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111) на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 14.04.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% із заробітку, без обмеження граничним розміром; зобовязати Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок йому ОСОБА_1 згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 14.04.2016 року про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 1 січня 2016 року; допустити до негайного виконання судове рішення в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір за подання вказаного позову в розмірі 551.20 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просить його задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ОСОБА_3 позов не визнав та в своєму запереченні, наданому до суду від 02.07.2016 року вказав, що адміністративний позов не визнає, вважає його безпідставним і необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з наступного: позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області як одержувач пенсії, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

06.05.2016 року позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у звязку з підвищенням заробітної плати та прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Отже, з 01 червня 2015 року на законодавчому рівні не передбачено як призначення так і перерахунку раніше призначених пенсій згідно Закону України «Про прокуратуру».

Оскільки позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок пенсії призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 06.05.2016 року (тобто спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли після 01.06.2015) та у звязку з тим, що з 01.06.2015 скасовано норми законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», управління, відмовляючи у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», діяло на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому неправомірні та незаконні дії відсутні.

Окрім того, посилання позивача на практику Конституційного та Верховного судів України в контексті даного питання є безпідставними, оскільки, висновки цих судів, стосуються правовідносин, що виникли до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Правовідносини існують тільки тоді, коли є два і більше субєкти суспільних відносин, між якими виникають взаємні права і обовязки з приводу задоволення матеріальних та нематеріальних потреб та інтересів.

В даному випадку спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли лише після звернення позивача до управління з заявою про її перерахунок. Саме подання заяви про перерахунок пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду засвідчує волевиявлення особи та підтверджує бажаність проведення такого перерахунку.

До моменту звернення в управління з відповідною заявою про перерахунок пенсії, в управління не виникає юридичного обовязку щодо здійснення такого перерахунку.

Під час виникнення питання щодо порядку застосування норм права щодо конкретних правовідносин, необхідно застосовувати той нормативно-правовий акт, який діє під час таких правовідносин.

На момент виникнення спірних правовідносин діючим є Закон України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру».

Окрім того, як уже зазначалося вище, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Даний нормативно-правовий акт в установленому законом порядку не визнаний неконституційним або таким, що втратив чинність, а тому в управління відсутні правові підстави для його незастосування.

Набрання чинності нормативно-правовим актом передбачає його обовязковість для всіх організацій та посадових осіб.

Норми щодо обмеження граничного розміру пенсії були запроваджені відповідно до Закону України № 213- VІІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», які на момент звернення позивача до управління з заявою про перерахунок пенсії та з адміністративним позовом до суду були чинними.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища держав, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду «Кйартан Асмудсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України інші органи державної влади в т.ч. судові, не можуть перебирати на себе повноваження та здійснювати функції державних органів. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції.

Перерахунку пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про перерахунок пенсії та відповідними документами, що передбачені порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності довідок, що подаються для перерахунку пенсії, тощо, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду.

На підставі наведеного, суд може лише зобовязати субєкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням встановлених судом обставин. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом достовірно встановлено, що згідно пенсійного посвідчення серії ААЗ № 258600, виданого 19.02.2013 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років.

Згідно довідки прокуратури Черкаської області, виданої 14.04.2016 року № 18/68, ОСОБА_1 дійсно працював у прокуратурі Черкаської області на посаді прокурора Тальнівського району. Заробітна плата з 01.12.2015 року згідно пКМУ від 31.05.2012 року № 505, пКМУ від 09.12.2015 № 1013, складається із: посадового окладу - 2600,00 грн.; надбавки за класний чин - 130,00 грн.; надбавки за вислугу років (25 %) 682,50 грн. 1. Надбавка за особливо важливу роботу (74,6 %) 2545,73 грн.; 2. щомісячна премія (82,5 %) 4915,54 грн.; 3. матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 496,52 грн.; 4. матеріальна допомога на соціально-побутові потреби (1/12) 496,52 грн. . Всього 11866,81 грн.

Згідно письмової заяви ОСОБА_1 на імя начальника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України, заявник 06.05.2016 року звернувся до управління з проханням перерахувати розмір отримуваної ним пенсії, у звязку зі змінами заробітної плати з 01 грудня 2015 року, що підтверджується довідкою прокуратури.

Згідно повідомлення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 12.05.2016 року вих. № 2335/16, позивача повідомлено про те,що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», раніше призначені пенсії не перераховуються. У звязку з зазначеним прийнято рішення від 11.05.2016 року про відмову у перерахунку пенсії.

Згідно постанови Уманського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року та постанови Київського апеляційного суду від 12.03 2014 року, на підставі вказаної постанови КМУ позивачу проведено перерахунок пенсії в розмірі 90% від заробітної плати у відповідності з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 2001 року.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року було внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено, що пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції 2001 року, що діяла на час призначення позивачу пенсії, також було встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 76 від 28.12.2014 року зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8- рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після ЇЇ закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення1'добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.12.2013р. у справі № 21-420а13.

Таким чином, так як відбулася зміна у розмірі заробітної плати працівників прокуратури, відповідно до постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 року, перерахунок розміру призначеної 25.10.2001 р. пенсії позивачу повинен відбутися виходячи із приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії, а саме: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числ^ місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач діяв у порушення ст. 19 Конституції України та наведених норм права, що встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику прокуратури, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача згідно ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 158, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 1, 3, 8, 19, 21, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % від розміру заробітку, у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Зобовязати Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції на час призначення пенсії (з урахування Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/68 вих. № 16 від 14.04.2016 року у розмірі 90 %від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 06.05.2016 року.

Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: К.Г. Ребрина