Справа № 336/3486/16-а
Суддя: Суркова В. П.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 336/3486/16-а
пр. №2-а/336/175/2016
10 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Суркової В.П.,
при секретарі Прохоровій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 січня 2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя як отримувач пенсії за вислугу років (працівник освіти) у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення. З 31.05.2011 року вона набула право на пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 28.03.2016 року звернулась до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком. Але УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя фактично перевело її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При розрахунку пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2009 рік, з чим позивач не згодна, оскільки призначення пенсії за віком повинно проводитись у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, при обрахунку пенсії у відповідності до ст. 40 даного Закону повинен застосовуватись показник в цілому по Україні, з якого сплачено страхові внески за три календарні роки.
Згідно абз.2 ч.3 ст. 45 даного Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший лише за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст.40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Позивач зазначає, що при переведені з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач вказує, що перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки вона не зверталась до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просила призначити їй пенсію за іншим Законом.
Просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови позивачу в розрахунку пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.03.2016 року. Зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії за віком з 28.03.2016 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 28.03.2016 року, а також просила компенсувати понесені нею судові витрати: судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.
В судове засідання позивач не прибула, у тексті позову міститься прохання про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у письмових запереченнях.
В письмових запереченнях представник відповідача посилався на те, що з 20.01.2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років, яка розраховувалась відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу,зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже, порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано частиною третьою статті 45 Закону № 1058, відповідно до якого показник середньої заробітної плати під час переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
28.03.2016 року позивач звернулась до ПФУ із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. У звязку із чим представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для застосування показника середньої зарплати працівників,зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки позивачем було подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.
Просив відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 20.01.2010 року як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення»
28.03.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Листом № 116/Л-1 від 03.06.2016 року управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя повідомило позивача про переведення її на пенсію за віком та зроблено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2008 рік згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України». Так як з 01.05.2016 року змінився прожитковий мінімум, то позивачу здійснено доплату до прожиткового мінімуму (1130 грн.), тобто призначена пенсія в розмірі 1247,94 грн. (а.с. 9).
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Частиною 2 статті 40 вказаного Закону встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною 2 статті 42 зазначеного Закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40 цього Закону. За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.
Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою особи мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом».
Позивач ОСОБА_1 з 20.01.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі як отримувач пенсії за вислугу років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 31.05.2011 року вона набула право на пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 28.03.2016 року звернулась з заявою про призначення пенсії за віком. Їй здійснено перерахунок пенсії, при цьому було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2009 рік. (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший.
При призначенні пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення пенсії по іншому закону.
Відповідно до ст. 10 цього ж Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один
з видів довічної пенсії за її вибором.
Таким чином, громадяни України, які мають право одночасно на різні види пенсії, наділені правом обирати у відповідності до якого закону їм отримувати пенсію, вид пенсії, яку вони хочуть отримувати, та час, з якого вони будуть отримувати дану пенсію.
Оскільки пенсію позивачу було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, вона має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах, відповідно до Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
При призначенні пенсії за віком на загальних підставах має місце призначення іншого виду пенсії по іншому закону.
Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів ст. 244-2 КАС України, є обовязковою для всіх суддів України.
Таким чином, при призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачу має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду України, відповідачу необхідно було провести перерахунок пенсії позивачу з урахування вимог ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вперше за цим Законом звернувся до УПФУ про нарахування пенсії.
Таким чином, доводи відповідача, що позивач скористався первинним призначенням при оформленні пенсії за вислугу років подальше звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.
Вимоги позивача щодо компенсації витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. № 4191 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове , іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем документально не підтверджено понесені нею витрати на правову допомогу, надані квитанції до прибуткового касового ордера підписані невідомою особою, не містять реєстраційного номеру, також відсутній розрахунок цих послуг.
Витрати позивача по сплаті судового збору підтверджені квитанцією № 1036 від 24.06.2016 року (а.с. 23), тому вимоги про їх компенсацію підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 92 Конституції України, ст.ст. 10, 26, 40, 42, 45, 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 9, 69-71, 87, 90, 94, 159-163, 167 КАС України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.03.2016 року.
Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.03.2016 року із застосуванням показника середньої загробної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та нарахованою пенсією з 28.03.2016 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
У задоволені позову про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Суркова