Справа № 810/1870/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Київ 810/1870/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт»

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2015 № /4003 та № /4004.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 21.10.2015 № 2092/10-16-22-02/14285986 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Політрейд Корпорейшн» (код за ) за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, ТОВ «Інтермагсервіс» (код за ) за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року, ТОВ «Геркос-Проф» (код за ), ТОВ «Гелеонтранс» (код за ) за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року, ТОВ «Латель» (код за ), ТОВ «Еко- Процесінг (код за ) за період з 01.06.2015 року 30.06.2015 року» (далі Акт перевірки), який став підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень і вважає висновки зазначеного Акта необґрунтованими з огляду на наступне.

Позивач вказав, що відповідно до змісту Акта перевірки, відповідачем проведено перевірку на підставі підпункту 75.1.2 пункту 57.1 статті 75 та підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі ПК України).

Водночас, відповідачем на думку позивача в Акті перевірки не зазначено жодної обставини чи підстави, що передбачена статтею 78 ПК України, у звязку з чим позивач вважає, що відповідач не мав права проводити вказану перевірку, а тому всі дані, отримані за результатами такої перевірки є незаконними та недопустимими.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо нереальності господарських операцій, які виконувалися між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» та його контрагентами, протягом перевіряємих періодів, тоді як реальність та правомірність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними та іншими документами.

Також, позивач зазначає, що ним до перевірки були надані всі первинні документи бухгалтерського обліку за перевіряємий період, на підставі яких були визначені суми податкового кредиту, однак дані документи не були прийняті до уваги.

За наведених обставин, позивач вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» при здійсненні господарських операцій з контрагентами, було дотримано всіх передбачених чинним податковим законодавством вимог та правомірно сформовано податковий кредит.

27.09.2016 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання в якому він підтримував позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

В судове засідання 27.09.2016 представники відповідача не з'явились. Від представника відповідача жодних клопотань не надходило. У наданих суду 17.08.2016 письмових запереченнях, представник відповідача з позовними вимогами позивача не погоджується, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень посилається на обставини, викладені в Акті перевірки.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт», зареєстроване Обухівською районною державною адміністрацією Київської області, свідоцтво про державну реєстрацію від 25.08.1997 № 6001147, як платник податків на час проведення перевірки перебувало на обліку в ДПІ Обухівського району ГУ ДФС у Київській області.

У період з 12.10.2015 по 19.10.2015 посадовими особами ДПІ Обухівського району ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Політрейд Корпорейшн» (код за ) за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, ТОВ «Інтермагсервіс» (код за ) за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року, ТОВ «Геркос-Проф» (код за ), ТОВ «Гелеонтранс» (код за ) за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року, ТОВ «Латель» (код за ), ТОВ «Еко- Процесінг (код за ) за період з 01.06.2015 року 30.06.2015 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 21.10.2015 № 2092/10-16-22-02/14285986 (а.с. 36-69 Том І).

Висновком зазначеного Акта було встановленно, порушення позивачем положень: пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.6, пункту 201.7, пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), ТОВ «ВФ«Будконтракт» занизило податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 144 478 грн. в тому числі за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року на суму 244 110 грн.; за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року на суму 83 279 грн.; за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року на суму 384 906 грн.; за період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року на суму 379 363 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового забов'язання та сумою податкового кредиту за період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року на суму 70 749 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки та матеріалів справи, між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «Політрейд Корпорейшн» 03.11.2014 було укладено договір поставки № 03/11-01.

На підставі податкових накладних за наслідками виконання умов договору позивачем було визначено суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» ТОВ «Політрейд Корпорейшн» знаходиться у « 9» стані направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Свідотство платника ПДВ анульовано 16.03.2015 року.

Також в Акті зазначено, що ТОВ «Політрейд Корпорейшн» не подавало звіт 1 ДФ, на підприємстві працює один чоловік, а виписані на адресу позивача податкові накладні не були зареєстровані в ЄРПН за 2014 рік, оскільки кожна з них з сумою ПДВ до 10 000 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що транспортування товару здійснювалось згідно товарно транспортних накладних (далі ТТН), що заповнені з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: в деяких ТТН є невідповідність ваги вантажу між первинними документами; не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевезником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

В ході аналізу розбіжностей в АІ „Податковий Блок відповідачем встановлено, що в період з 01.11.2014 по 30.11.2014 наявна розбіжність між податковим кредитом ТОВ «ВФ «Будконтракт» та податковими забовязаннями ТОВ «Політрейд Корпорейшн» на загальну суму 244 110 грн.

Також в періоді, що перевірявся, між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «Інтермагсервіс» (продавець) було укладено договір постачання від 23.02.2015 № 23/02-01.

На підставі податкових накладних за наслідками виконання умов договору позивачев було визначено суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» ТОВ «Інтермагсервіс» має « 8» стан до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Свідотство платника ПДВ анульовано 24.06.2015 року.

Також в Акті зазначено, що ТОВ «Інтермагсервіс» не подавало звіт 1 ДФ, на підприємстві працює один чоловік, а виписані на адресу позивача в лютому 2015 року податкові накладні не були зареєстровані в ЄРПН.

Відповідачем зазначено, що товарно транспортні накладні на підставі яких здійснювалось перевезення товару, заповнені з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: є невідповідність ваги вантажу між первинними документами; не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

В ході аналізу розбіжностей в АІ «Податковий Блок» відповідачем встановлено, шо в період з 01.02.2015 по 28.02.2015 наявна розбіжність між податковим кредитом ТОВ «ВФ «Будконтракт» та податковими забовязаннями ТОВ «Інтермагсервіс» на загальну суму 83 279 грн.

Крім того, судом встановлено, що 29.05.2015 між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «Латель» було укладено договір постачання № 29/05-2015.

На підставі податкової накладної від 25.06.2015 № 27 та за наслідками виконання умов договору позивачев було визначено суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що ТОВ «Латель» має « 7» стан до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей. Свідотство платника ПДВ анульовано 02.10.2015 року.

Також відповідачем зазначено, що виписана контрагентом відповідача товарно транспортна накладна від 26.06.2015 № 260627 на підставі якої здійснювалось перевезення товару, заповнена з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що управлінням податкового аудиту юридичних осіб ДПІ в Обухівському районі було складено податкову інформацію від 03.09.2015 № 10/10-16-22-01/39791281 з питань проведення фінансово господарських операцій з контрагентами покупцями за період з 01.06.2015 по 31.07.2015 та контрагентами постачальниками за період з 01.06.2015 по 31.07.2015.

Відповідно до змісту якої встановлено неправомірне визначення ТОВ «Латель» сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг на загальну суму 13 941 358 грн. та сум податкових зобовязань при продажу товарів/послуг на загальну суму 13 958 108 грн.

Враховуючи викладене, відповідачем було встановлено завищення ТОВ «ВФ «Будконтракт» суми податкового кредиту у розмірі 117 200 грн., що був сформований на підставі господарських операцій позивача з ТОВ «Латель».

Також в періоді, що перевірявся, між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» (постачальник) було укладено договір постачання від 29.05.2015 № 29/05-2015.

На підставі податкових накладних за наслідками виконання умов договору позивачев було визначено суми податкового кредиту

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» має « 8» стан до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Також в Акті зазначено, що ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» не подавало звіт 1 ДФ, на підприємстві працює один чоловік, а виписані на адресу позивача податкові накладні в червні 2015 року не були зареєстровані в ЄРПН.

В ході аналізу розбіжностей в АІ „Податковий Блок відповідачем встановлено, шо в період з 01.06.2015 по 30.06.2015 наявна розбіжність між податковим кредитом ТОВ «ВФ «Будконтракт» та податковими забовязаннями ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» на загальну суму 314 982,5 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що транспортування товару здійснювалось згідно товарно транспортних накладних, що заповнені з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: в деяких ТТН є невідповідність ваги вантажу між первинними документами; не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

Враховуючи викладене, відповідачем було встановлено завищення ТОВ «ВФ «Будконтракт» суми податкового кредиту у розмірі 314 982,5 грн., що був сформований на підставі господарських операцій позивача з ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ».

Крім того, між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» (постачальник ) було укладено договір постачання від 23.04.2015 № 23.

На підставі податкових накладних за наслідками виконання умов договору, позивачев було визначено суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» знаходиться у « 9» стані направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Свідотство платника ПДВ анульовано 02.07.2015 року.

З поданої до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкової звітності за I квартал 2015 року форми 1-ДФ встановлено, що на підприємстві працює 11 осіб, які для виконання фінансово господарської діяльності підприємства по договорам не залучались.

Також в Акті зазначено, що «…При проведенні аналізу автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок», податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2015 року, поданої ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області встановлено формування податкового кредиту від постачальників, основні з яких ТОВ «ДНІПРО-ТОРГ», код 39455190, ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС, стан = 0; ТОВ «СК ШИНА», код 39338482, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан = 0, ТОВ «ФУД ГРУП-ЛТД», код 37835274 ДПІ в Орджонікідзевському р-ні м. Запоріжжя ГУ ДФС, стан = 0, у яких придбано товари - Автошини 185/65 R14 Nokian Nordman SX, Паштет шпротний "Аквамарин" 240 г, Кава мелена "JACOBS» ОСОБА_1 75 гр., льодяники "Холз" зі смаком лісових ягід 33 г. та інш. та податкові зобовязання сформовані на користь покупців, основні з яких ТОВ «ОСОБА_2 Україна» код 36096221, СДПІ З ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, стан = 0; ТОВ «КОМАНІЯ «ТРАНСРЕАЛ», код ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан = 0; ТОВ "ВИРОБНИЧА ФІРМА "БУДКОНТРАКТ», код 14285986, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС У К.О.(ОСОБА_3), стан = 0 за рахунок пересортування придбаних ТМЦ в Трубная заготовка з титанового сплаву ПТ-7М ТУ 1-805-200-90 МО КР 87*14*НД, Супровід вантажу, Арматура ф32 ндл та інш.

Таким чином, дані маніпуляції звітними даними та пересортування ТМЦ в роботи, дала можливість сформувати ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» () технічний податковий кредит, що в свою чергу не тягне за собою виникнення розбіжностей з ПДВ в базах даних ДФС України та надало можливість, в подальшому формувати сумнівний податковий кредит по ланцюгу постачання від ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» () до контрагентів-покупців, які в свою чергу використовують даний схемний податковий кредит з метою заниження податку на додану вартість...».

Крім вказаного, податковим органом в Акті перевірки зазначено, що транспортування товару здійснювалось згідно товарно транспортних накладних, що заповнені з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: в деяких ТТН є невідповідність ваги вантажу між первинними документами; не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

Враховуючи викладене, відповідачем було встановлено завищення ТОВ «ВФ «Будконтракт» суми податкового кредиту у розмірі 16 863 грн., що був сформований на підставі господарських операцій позивача з ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС».

Також в періоді, що перевірявся, між ТОВ «ВФ «Будконтракт» (покупець) та ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» (постачальник) було укладено договір постачання від 23.04.2015 № 23/04-2015.

На підставі податкових накладних за наслідками виконання умов договору, позивачев було визначено суми податкового кредиту.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» знаходиться у « 9» стані направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. Свідотство платника ПДВ анульовано 14.09.2015 року.

Також в Акті зазначено, що ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» не подавало звіт 1 ДФ, на підприємстві працює один чоловік, інформація щодо середньої заробітної плати відсутня, підтверджуючі документи штатного розкладу, для встановлення кваліфікації трудових ресурсів та можливості виконання ними фактичних обсягів робіт по договорам відсутня, інформація щодо використання основних фондів відсутня.

Також в Акті зазначено, що «…При проведенні аналізу автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок», податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2015 року, поданої ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» () до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області встановлено формування податкового кредиту від постачальників, основні з яких ТОВ «ЛЕГО ЛЕКС», код 39685302, ДПІ у Куйбишевському р-ні м. Донецька ГУ ДФС у Дон. обл., стан = 0; ТОВ «СК ШИНА», код 39338482, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, Автошини 185/65 R14 Nokian Nordman SX, Розміщення рекламної компанії на зовнішніх конструкціях у квітні 2015р. згідно Додатку №3 до Договору № 03534ГП-15 від 31.03.2015р., Послуги з друку поліграфічної продукції, Друк листівок та інш. Та податкові зобовязання сформовані на користь покупців, основні з яких ТОВ «ГЕОС КОНСАЛТІНГ» код 37087291, ДНІ у Київському районі м. Донецька ГУ ДФС У Дон. області, стан = 0; ТОВ «ГЕЛІОКОМ», код 38684664 ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан = 0; ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА «БУДКОНТРАКТ», код 14285986, ДПІ в Обухівському р-ні. ГУ ДФС у К.О. (м.Обухів), стан = 0 за рахунок пересортування придбаних ТМЦ в Консультаційні послуги, Ліцензійне програмне забезпечення Front.Manajer DvcCFL, Арматура 25 мера А500с, Провід ВВГ-П 2x2,5 та інш.

Таким чином, дані маніпуляції звітними даними та пересортування ТМЦ в роботи, дала можливість сформувати ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» (код СДРПОУ 39690773) технічний податковий кредит, що в свою чергу не тягне за собою виникнення розбіжностей з ПДВ в базах даних ДФС України та надало можливість, в подальшому формувати сумнівний податковий кредит по ланцюгу постачання від ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» (код СДРПОУ 39690773) до контрагентів-покупців, які в свою чергу використовують даний схемний податковий кредит з метою заниження податку на додану вартість…».

Крім вказаного, податковим органом в Акті перевірки зазначено, що транспортування товару здійснювалось згідно товарно транспортних накладних, що заповнені з порушеннями правил № 363 та наказу від 05.12.2013 № 983, а саме: в деяких ТТН є невідповідність ваги вантажу між первинними документами; не містять інформацію щодо відповідності стану вантажа правилам перевезення; не вказані транспортні послуги, які надаються автомобільним перевізником; не в повному обсязі заповнено відомості про вантаж; не заповнені відомості про вантажно-розвантажувальні операції.

Враховуючи викладене, відповідачем було встановлено завищення ТОВ «ВФ «Будконтракт» суми податкового кредиту у розмірі 368 043 грн., що був сформований на підставі господарських операцій позивача з ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ».

Не погодившись із зазначеним Актом перевірки, позивачем було подано заперечення до ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області, за результатом розгляду яких відповідачем було залишено без змін висновки Акта перевірки, а заперечення без задоволення.

На підставі Акту перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 11.11.2015 року:

- № /4003 форми «В4», яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27 370 грн.

- № /4004 Форми «Р», яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) на суму 1 396 385 грн., з яких 1 117 108 грн. за основним платежем та 279 277 грн. за штрафними санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень від 11.11.2015 до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України, скарги позивача були залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення без змін.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 4 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються, зокрема, в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового Кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

У свою чергу, формування податкового кредиту дає право на відшкодування сплаченого до бюджету податку на додану вартість.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів і України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи: розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, і одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 для зясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

З огляду на те, що відповідач зменшив суму бюджетного відшкодування з податку на додатну вартість на підставі аналізу податкової інформації по контрагентам позивача, судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» в перевіряємий період було укладено ряд типових договорів поставки, а саме: з ТОВ «Політрейд Корпорейшн» (постачальник) від 03.11.2014 № 03/11-01; з ТОВ «Інтермагсервіс» (продавець) від 23.02.2015 № 23/02-01; з ТОВ «Латель» від 29.05.2015 № 29/05-2015; з ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» від 29.05.2015 № 29/05-2015; з ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» (постачальник ) від 23.04.2015 № 23; з ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» (постачальник) від 23.04.2015 № 23/04-2015.

Відповідно до пункту 1.1 вказаних договорів, постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця будівельні матеріали, а також надати послуги з транспортування будівельних матеріалів на обєкт покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити такий товар та послуги на умовах цього договору.

Найменування, кількість, асортимент, ціна за одиницю, загальна вартість товару, ціна послуг та загальна вартість договору складається з кількості, вартості будівельних матеріалів, та обєму послуг вказаних у специфікаціях, які є невідємною складовою частиною цього договору, погоджених та підписаних сторонами (пункт 1.2 договорів).

Факт поставки товару постачальником засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін відповідних документів. На момент передачі товару покупець зобовязаний надати постачальнику довіреність, а постачальник зобовязаний надати покупцю відповідні документи на товар: оригінали видаткової накладної (пункт 4.6 договорів).

На підтвердження реальності виконання умов вказаних договорів та правомірності віднесення сплачених сум ПДВ в ціні товару/послуг до податкового кредиту, позивачем було надано працівникам відповідача при перевірці та суду під час розгляду справи, наступні документи:

За договором з ТОВ «Політрейд Корпорейшн» від 03.11.2014 № 03/11-01:

- копії податкових накладних (а.с. 214 - 241 Том I),

- копії видаткових накладних (а.с. 180 199, 205-213 Том I),

- копії рахунків фактури (а.с. 200 - 204 Том I),

- копії товарно-транспортних накладних (а.с 242 250 Том I, а.с. 1-7 Том II).

Крім того, суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 41 46 Том I).

За договором з ТОВ «Інтермагсервіс» (постачальник) від 23.02.2015 № 23/02-01: копії податкових накладних, копії видаткових накладних, копії товарно-транспортних накладних (а.с 113-118 Том I).

Суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 47 49 Том I).

За договором з ТОВ «Латель» від 29.05.2015 (постачальник) № 29/05-2015: копія податкової накладної від 25.06.2015 № 27, копія видаткової накладної від 26.06.2015 № 2506/215, копія товарно-транспортної накладної від 26.06.2015 № 260627, копія рахунку на оплату від 25.06.2015 № 2506/215 (а.с 173-177 Том I).

Суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 49 - 50 Том I).

За договором з ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» (постачальник) від 29.05.2015 № 29/05-2015: копії податкових накладних, копії видаткових накладних, копії товарно-транспортних накладних, копії рахунків на оплату, копії платіжних доручень (а.с 121-144 Том I).

Суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 50 - 53 Том I).

За договором з ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» (постачальник) від 23.04.2015 № 23: копія податкової накладної від 23.04.2015 № 82, копія видаткової накладної від 23.04.2015 № 2304/4, копія платіжного доручення від 23.04.2015 № 1267, копія товарно-транспортної накладної від 23.04.2015 № 230416, копія рахунку на оплату від 23.04.2015 № 2304/4 (а.с 170-172 Том I).

Суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 53 - 55 Том I).

За договором з ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» (постачальник) від 23.04.2015 № 23/04-2015: копії податкових накладних, копії видаткових накладних, копії товарно-транспортних накладних, копії рахунків на оплату (а.с 147-167 Том I).

Суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки не спростовую факту наявності вказаних документів, а навпаки підтверджує це (а.с. 55 - 58 Том I).

Однак, податковий орган в Акті перевірки обґрунтовуючи свої висновки стосовно не підтвердження реальності господарських операцій посилається, як на основну підставу не на первинні бухгалтерські документи, що вказані вище, а на той факт, що контрагенти позивача, а саме:

- ТОВ «Політрейд Корпорейшн» не подавало до податкового органу звіт форми 1-ДФ, за даними автоматизованої системи «Податковий блок» підприємство має « 9» стан - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також на той факт, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Політрейд Корпорейшн» було анульовано 16.03.2015.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 03.11.2014 № 03/11-01 відбувалися в листопаді 2014 року про що свідчать надані позивачем документи, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Політрейд Корпорейшн» було анульовано 16.03.2015, вже після виконання сторонами зобовязань по договору.

- ТОВ «Інтермагсервіс» не подавало до податкового органу звіт форми 1-ДФ, за даними автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий блок» підприємство має « 8» стан до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, а також на той факт, що свідотство платника ПДВ ТОВ «Інтермагсервіс» анульовано 24.06.2015.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 23.02.2015 № 23/02-01 відбувалися в лютому 2015 року про що свідчать надані позивачем документи, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Інтермагсервіс» було анульовано 24.06.2015, вже після виконання сторонами зобовязань по договору.

- ТОВ «Латель» за даними автоматизованої системи «Податковий блок» має « 7» стан - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, а також на той факт, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Латель» було анульовано 02.10.2015.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 29.05.2015 № 29/05-2015 відбувалися в червні 2015 року про що свідчать надані позивачем документи, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Латель» було анульовано 02.10.2015, вже після виконання сторонами зобовязань по договору.

- ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» не подавало до податкового органу звіт форми 1-ДФ, за даними автоматизованої системи «Податковий блок» має « 8» стан до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 29.05.2015 № 29/05-2015 відбувалися в червні 2015 року. Відповідачем в Акті перевірки не зазначено коли саме до ЄДР внесено запис про відсутність ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» за місцезнаходженням.

Водночас, позивачем було надану суду копію ОСОБА_4 з реєстру платників податку на додану вартість № 314 від 15.05.2015 в якому зазначено, що 15.05.2015 ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» зареєстровано платником податку на додану вартість, а також копію відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 19.05.2015 в якій зазначено, що дата первинної реєстрації ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» 28.03.2015, жодної іншої інформації в тому числі про стан «в» в зазначених документах не має.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» не могло на законних підставах здійснювати господарську діяльність з позивачем.

- ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» за даними автоматизованої системи «Податковий блок» має « 9» стан - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також на той факт, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» було анульовано 02.07.2015.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 23.05.2015 № 23 відбувалися в квітні 2015 року про що свідчать надані позивачем документи, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» було анульовано 02.07.2015, вже після виконання сторонами зобовязань по договору.

- ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» не подавало до податкового органу звіт форми 1-ДФ, за даними автоматизованої системи «Податковий блок» має « 9» стан - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також на той факт, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» було анульовано 14.09.2015.

У свою чергу, суд з даного приводу зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом за договором від 23.04.2015 № 23/04-2015 відбувалися в квітні 2015 року про що свідчать надані позивачем документи, а свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» було анульовано 14.09.2015, вже після виконання сторонами зобовязань по договору.

Стосовно посилань відповідача на той факт, що контрагентами позивача не подавався звіт форми 1-ДФ, суд зазначає, що відповідно відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи наведену норму Конституції України, суд дійшов висновку, що за вказане порушення мають нести відповідальність контрагенти позивача, а не позивач.

З аналізу наданих сторонами документів та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду жодних доказів того, що контрагенти позива станом на час оформлення та здійснення спірних господарських операцій, не мали цивільну правоздатність та не були платниками податку на додану вартість.

Крім вказаного, відповідач в Акті перевірки обґрунтовуючи свої висновки посилається на те, що ТОВ «Політрейд Корпорейшн» виписано на адресу позивача податкові накладні, які не були зареєстровані в ЄРПН.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Враховуючи той факт, що податкові накладні ТОВ «Політрейд Корпорейшн» були виписані на адресу позивача в листопаді 2014 року, суд дійшов висновку, що контрагент позивача не реєструючи вказані податкові накладні в ЄРПН діяв в межах закону, що діяв на час здійснення господарських операцій.

Крім того, відповідач в Акті перевірки зазначає, що податкові накладні виписані ТОВ «Інтермагсервіс» та ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» не зареєстровано та не відображено їх реєстрацію в ЄРПН відповідно за лютий та червень 2015 року. Номенклатура товарів, послуг не відома.

З даними твердженнями відповідача суд не погоджується та не приймає їх до у ваги, оскільки з наданих позивачем ОСОБА_5 з Єдиного реєстру податкових накладних № 308142 та № 308145 на запит від 19.08.2016 № 308142 вбачається, що виписані ТОВ «Інтермагсервіс» та ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» податкові накладні зареєстровані в ЄРПН (а.с. 203, 208 Том IV).

В той же час, відповідач обґрунтовуючи висновки Акта перевірки посилається не на первинні бухгалтерські документи, а на податкову інформацію ДПІ в Обухівському районі стосовно ТОВ «Латель» від 03.09.2015 № 10/10-16-22-01/39791281 з питань проведення фінансово господарських операцій з контрагентами покупцями за період з 01.06.2015 по 31.07.2015 та контрагентами постачальниками за період з 01.06.2015 по 31.07.2015, на проведений аналіз автоматизованої інформаційної системи АС «Податковий Блок» на підставі поданої ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» та ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2015 року.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", випливає, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Європейський суд та національне законодавство чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена й в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11, в якому зазначено, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як вже зазначалося судом, ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» та ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» на час оформлення та проведення господарських операцій з позивачем, мали цивільну правоздатність та були платниками податку на додану вартість, що підтверджується відповідними документами та не було спростовано відповідачем.

Крім того, суд зазначає. що відповідач в обгрунтування висновків Акта перевірки посилається на той факт, що контрагентами позивача, а саме: ТОВ «Політрейд Корпорейшн», ТОВ «Інтермагсервіс», ТОВ «Латель», ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ», ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» та ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» було оформлено товарно транспортні накладні з порушенням правил № 363 наказу № 983 від 05.12.2013, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. товарно - транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку та формування сум податкового кредиту, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно - транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно - матеріальних цінностей. (Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.06.2012 № К-27230/10).

Крім того, відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.».

Враховуючи зміст ОСОБА_6 адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 той факт, що товарно транспортні накладні наявні у позивача та те, що вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку та формування сум податкового кредиту, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), суд дійшов висновку що надані товарно - транспорті накладні є достніми доказами на підтвердження виконання послуг по укладеним договорам.

Крім того, суд зазначає, що в обґрунтування економічного змісту господарських операцій за спірними угодами директором ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт», ОСОБА_7 були надані пояснення та документи на їх підтвердження.

Так, відповідно до наданої позивачем довідки від 26.09.2016 придбаний ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» товар у ТОВ «Політрейд Корпорейшн» використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті:

- ж/б вул. Ілліча, 17, м. Київ за договором № 5 від 01.09.2014 укладеним з ПП «Еталон-Буд»;

- ж/б № 4 по вул.. Трутенка,3, м. Київ за договором № 25/07-01 від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- Катюжанський ДНЗЯС «Лелечення» Вишгородського району за договором № 01-09-ГП від 26.09.2014 укладеним з КО Катюжанський ДНЗ «Лелечення» Катюжанської Сільської ради Вишгородського району Київської області;

- ж/б № 5 20-го мікрорайону ж/м «Вигурівщина -Троєщина» у Деснянському районі, м. Київ за договором № 25/07-01 від від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- пр.-т Г.Сталінграду, 35, м. Київ за договором 03/03-14 від 03.03.2014 укладеним з Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «Політрейд Корпорейшн» товару на загальну суму 1 464 660 грн., а оплата за вказаними договорами з замовниками склала 2 253 338,22 грн.

Стосовно придбаних товарів у ТОВ «Інтермагсервіс» позивачем було надано інформацію, що він використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті за адресою: м.Київ, ПС 35/10 «Коцюбинське» за договором 06/02 від 06.02.2015.

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «Інтермагсервіс» товару на загальну суму 499 674 грн., а оплата за вказаним договором з замовником склала 1 103 529,60 грн.

Стосовно придбаних товарів у ТОВ «Латель» позивачем було надано інформацію, що він використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті:

- ж/б № 4 по вул. Трутенка,3, м. Київ за договором № 25/07-01 від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- Пер. Бехтерівський,4-в, м. Київ за договором № 03/06-2015 від 03.06.2015 укладеним з ТОВ «Делтімекс Україна»;

- ж/б № 5 по вул. Соломії Крушильницької (ж/м Осокорки Північні) за договором № 05/01 від 05.01.2015 укладеним з ТОВ «БМТ «Вектор».

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «Латель» товару на загальну суму 703 200 грн., а оплата за вказаними договорами з замовниками склала 1 255 300,57 грн.

Стосовно придбаних товарів у ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» позивачем було надано інформацію, що він використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті:

- ж/б № 4 по вул. Трутенка, 3, м. Київ за договором № 25/07-01 від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- Пер. Бехтерівський,4-в, м. Київ за договором № 03/06-2015 від 03.06.2015 укладеним з ТОВ «Делтімекс Україна»;

- вул. Академіка Заболотного, ТРЦ «Атмосфера», м. Київ за договором № 1/05 від 22.05.2015 укладеним з ТОВ «Теком»;

- ж/б № 5 по вул. Соломії Крушильницької (ж/м Осокорки Північні) за договором № 05/01 від 05.01.2015 укладеним з ТОВ «БМТ «Вектор».

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ» товару на загальну суму 1 889 895 грн., а оплата за вказаними договорами з замовниками склала 2 345 577,77 грн.

Стосовно придбаних товарів у ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» позивачем було надано інформацію, що він використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті:

- ж/б № 4 по вул. Трутенка, 3, м. Київ за договором № 25/07-01 від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- ж/б вул. Ілліча, 17, м. Київ за договором № 5 від 01.09.2014 укладеним з ПП «Еталон-Буд»;

- ж/б № 5 по вул. Соломії Крушильницької (ж/м Осокорки Північні) за договором № 05/01 від 05.01.2015 укладеним з ТОВ «БМТ «Вектор».

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС» товару на загальну суму 101 180,04 грн., а оплата за вказаними договорами з замовниками склала 195017,07 грн.

Стосовно придбаних товарів у ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» позивачем було надано інформацію, що він використовувався для будівництва/ремонтних робіт на обєкті:

- ж/б № 4 по вул. Трутенка, 3, м. Київ за договором № 25/07-01 від 25.07.2014 укладеним з ТОВ «БК «ЗЗБК № 1»;

- Пер. Бехтерівський,4-в, м. Київ за договором № 03/06-2015 від 03.06.2015 укладеним з ТОВ «Делтімекс Україна»;

- ж/б вул. Ілліча, 17, м. Київ за договором № 5 від 01.09.2014 укладеним з ПП «Еталон-Буд»;

- ж/б № 5 по вул. Соломії Крушильницької (ж/м Осокорки Північні) за договором № 05/01 від 05.01.2015 укладеним з ТОВ «БМТ «Вектор».

Також, директор ТОВ «Виробнича фірма «Будконтракт» надав пояснення, що позивачем було придбано у ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ» товару на загальну суму 2 208 258,44 грн., а оплата за вказаними договорами з замовниками склала 2 827 557,47 грн.

Таким чином, враховуючи наявність всіх первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України, по господарським операціям позивача з ТОВ «Політрейд Корпорейшн», ТОВ «Інтермагсервіс», ТОВ «Латель», ТОВ «ЕКО-ПРОЦЕСІНГ», ТОВ «ГЕЛЕОНТРАНС», ТОВ «ГЕРКОС-ПРОФ», а також наявність цивільної правоздатності у контрагентів позивача, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та вказаними підприємствами несуть реальний характер.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Позивачем надано суду всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій та правомірність віднесення до податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість в ціні придбаного товару та послуг за вказаними договорами.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, висновок податкового органу про відсутність реальності правочинів, укладених між позивачем та контрагентами, суд вважає безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях посадових осіб податкового органу.

Таким чином, на момент укладання правочину та його виконання позивачем та його контрагентами, було дотримано усіх вимог чинного законодавства.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідачем в Акті перевірки не зазначено жодної обставини чи підстави для проведення перевірки, що передбачена статтею 78 ПК України, у звязку з чин у працівників податкового органу не було права проводити вказану перевірку, суд зазначає наступне.

Згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні перевірки.

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги посилання позивача стосовно відсутності законних підстав для проведення перевірки при надані оцінки, щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення рішення.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, в свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних податкових - повідомлень рішень, суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в Акті перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту нереальності господарських операцій та є лише носіями певної інформації, яка є суто субєктивною думкою податкових органів.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, обовязку доказування правомірності спірних рішень не виконано та не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем безтоварності операцій за укладеними договорами між позивачем та його контрагентом за перевіряємий період та не доведення незаконності формування сум податкового кредиту по таким господарським операціям, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 21 356 грн. 34 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 11.11.2015 № /4003 та від 11.11.2015 № /4004.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Будконтракт» судові витрати у сумі 21 356 (двадцять одну тисячу триста пятдесят шість) грн. 34 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.