Справа № 1323/2945/12,2а/456/5/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Справа № 876/5451/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2016 року по справі за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області, правонаступником якого є Стрийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії комісії з призначення та перерахунку пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 14.09.2011 р. та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно заяви від 14.09.2011 р. з врахуванням його страхового стажу в 53 роки 3 місяці 26 днів, заробітної плати отриманої за період роботи у Стрийському заводі «Металіст» з 1986 року по 1990 рік, заробітної плати отриманої за період роботи у кооперативі «Відпочинок» з 1989 року по 1990 рік, із застосуванням показника середньої заробітної плати, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік, починаючи з 14.09.2011 року.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач у 2011 році подав до відповідача заяву про перерахунок пенсії та додав до неї необхідні довідки про заробітну плату, проте відповідач безпідставно відмовив у проведенні перерахунку та не врахував одну з довідок про заробітну плату, чим зменшив страховий стаж позивача більше ніж на рік.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно наказу №1 від 01.02.1989 року позивача прийнято на роботу по сумісництву на посаду завідуючого господарством в кооператив «Відпочинок» з оплатою праці згідно штатного розкладу з 01.02.1989 року, а з 31.12.1990 року звільнено за власним бажанням (а.с. 9-10).

В трудовій книжці позивача відомості про роботу за сумісництвом на посаді завідуючого господарством кооперативу «Відпочинок» в період з 01.02.1989 року по 31.12.1990 року відсутні.

Згідно абз.11 п.2.13 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях № 162 від 20.06.1974 року, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року, робота по сумісництву, оформлена у встановленому порядку, в трудовій книжці вказується окремим рядком. Запис про роботу по сумісництву і про її завершення робиться адміністрацією за основним місцем роботи.

Заперечення апелянта про необхідність застосовувати цю Інструкцію в редакції постанови Державного Комітету СРСР по праці і соціальних питаннях від 31.03.1987 року № 201 не можуть враховуватись, оскільки суду не надано жодних доказів волевиявлення працівника щодо невнесення в його трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.1 ст.26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З матеріалів справи видно, що право на пенсію за віком позивач набув 02.02.2001 року.

Згідно ч.1 ст.44 Закону № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

14.09.2011 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 6), проте листом від 16.12.2011 р. № Г/19 йому було відмовлено в такому перерахунку (а.с. 13), оскільки заробіток за період роботи в кооперативі «Відпочинок» не може бути врахований для перерахунку пенсії, оскільки на суми такого заробітку внески на державне соціальне страхування не нараховувались.

В архівній довідці, виданій Стрийською РДА, зазначається, що позивач з лютого 1989 р. по грудень 1990 р. отримував заробітну плату в кооперативі «Відпочинок», з якої до Пенсійного фонду нараховувались страхові внески. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1989-1990 роки (а.с. 8).

Проте, з досліджених судом першої інстанції особових рахунків аналітичного обліку розрахунків з оплати праці (винагороди) за 1989-1990 роки кооперативу «Відпочинок», позивачу нараховувалась заробітна плата та утримувався прибутковий податок. Відомості про сплату внесків на соціальне страхування відсутні.

Згідно ч.1 ст.66 Закону № 1788 до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ч.1 ст.56 цього Закону передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, порядок ведення яких визначається Кабінетом Міністрів України (Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року № 110).

З матеріалів справи вбачається, що Стрийським РВ ГУ МВС України у Львівській області була порушена кримінальна справа за фактом вчинення шахрайства по відношенню до УПФ у Стрийському районі, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.358 та ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, в ході розслідування якої була проведена виїмка пенсійних справ в ПФУ в м. Стрий та Стрийському районі, в тому числі пенсійної справи позивача (а.с. 30, 47, 49).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено та сторонами не доведено протилежного, що кооператив «Відпочинок», відповідно до рішення виконавчого комітету ради народних депутатів № 128 від 21.06.1990 року, копії статуту кооперативу, створено 21.06.1990 року, тобто до періоду роботи в ньому позивача, які вказані в довідках, наданих останнім.

Таким чином, оспорюваним є сам факт наявності трудового стажу за період роботи в кооперативі «Відпочинок» та факт ведення особових рахунків кооперативу, на підставі яких встановлено розбіжності з даними, зазначеними у довідці архівного відділу про заробіток позивача.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи докази в сукупності, апеляційний суд не може погодитись з твердженням позивача про наявність у нього права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2016 року у справі № 1323/2945/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді О.І.Мікула

В.В.Ніколін