Справа № 2а-11299/11/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 жовтня 2011 року № 2а-11299/11/2670

11:12

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ноблесс»
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва
про скасування податкових повідомлень-рішень № від 21.04.2011 та № від 02.08.2011

Суддя: Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Шевченко Я.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва про скасування податкових повідомлень-рішень № від 21.04.2011 та № від 02.08.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийнято з порушенням законодавства про РРО, оскільки позивач без отримання торгового патенту не може здійснювати господарську діяльність, що виключає необхідність в такий період друку фіскальних чеків.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю, оскільки оскаржувані рішення прийнято податковим органом внаслідок порушення позивачем законодавства про РРО та не виконання обов'язку щодо щоденного друку фіскальних чеків.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

встановив:

Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києва за результатами проведення фактичної перевірки магазину Товариства обмеженою відповідальністю «Ноблесс»(розташованого за адресою: м. Киї вул. Лугова, 12) (далі - ТОВ «Ноблесс», позивач), складено Акт фактичної перевірки від 23.03.2011 № 0653/26/59/23/35135348 (Далі -Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що позивачем не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків на реєстраторах розрахункових операцій, а саме: 14.09.2010 та у період з 16.11.2010 по 15.03.2011.

На підставі вказаного Акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення про застосованих штрафних (фінансових) санкцій № від 21.04.2011 на суму 41140,00 грн. за порушення вимог п. 9 ст. 3 Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, за результатом розгляду якого ДПА у місті Києві рішенням від 04.07.2011 № 6912/10/25-214 податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва № від 21.04.2011 скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмір 9860,00 грн., в іншій частині - залишено без змін.

За наслідком адміністративного перегляду, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2011, яким за порушення п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункові операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на розмірі 31280,00 грн.

Оскаржувані рішення прийнято в результаті встановлення податковим органом факту не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків в період 16.11.2010 до 15.03.2011.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що друкування спірних фіскальних звітних чеків за вказаний період не здійснювалось у зв'язку із тим, що ТОВ «Ноблесс»вирішило припинити здійснення господарської діяльності магазину «Авеню», що знаходився за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 18 (Голосіївський район м.Києва), про що ТОВ «Ноблесс»видано наказ № 1211-01 від 12.11.2010 про закриття магазину. Після закриття магазину «Авеню»РРО позивачем не використовувався.

При цьому, позивач 30.11.2010 звернувся до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва із заявою про зняття з обліку РРО АТЕСS FP 3 53OТ»заводський номер № ДО 0602637, фіскальний номер № , який використовувався магазином «Авеню», в результаті чого 02.12.2010 ДПІ у Голосіївському районі м. Києва знято з обліку вказаний РРО, про що свідчить відповідна відмітка у реєстраційному посвідченні № .

В грудні 2010 року позивачем прийнято рішення про відкриття нового магазину «Ноблесс»за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12, з огляду на що останній 29.12.2010 звернувся із заявою до ДПІ у Оболонському районі міста Києва про взяття на облік РРО. Таким чином, 30.12.2010 ДПІ у Оболонському районі м. Києва взято на облік РРО, про що свідчить відповідна відмітка у реєстраційному посвідченні № .

Разом з тим, позивач звертає увагу суду на те, що оскільки магазин здійснює роздрібну торгівлю годинниками, то відповідно до пп. 267.1.1. п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України для здійснення підприємницької діяльності йому необхідно було отримати торговий патент. В зв'язку з цим, 10.03.2011 ТОВ «Ноблесс»звернулось до ДПІ у Оболонському районі м. Києва із заявою про придбання торгового патенту для магазину «Ноблесс», за результатом розгляду якої ДПІ у Оболонському районі м. Києва видано позивачеві торговий патент № 203456 від 12.03.2011.

Додатково, позивач зазначає, що приміщення у ТЦ «Караван»передано йому за договором суборенди № А98/К-1 от 22.09.2010 лише 10.03.2011, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.03.2011 та виключає факт здійснення підприємницької діяльності до 10.03.2011.

Разом з тим, в обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що магазин розпочав роботу з використанням РРО лише з 16.03.2011 на підставі наказу ТОВ «Ноблесс»№ 1003-01 від 10.03.2011, тобто після отримання всіх необхідних дозвільних документів, що виключає можливість застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про РРО.

Аналізуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (далі -Закон про РРО) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання та їх господарські одиниці, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається.

Пунктом 9 статті 3 Закону про РРО встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Разом з тим, розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця (положення статті 2 Закону про РРО).

При цьому, Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 267.1.1. статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що платниками збору є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності, як торговельна діяльність у пунктах продажу товарів.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню. Адже, пунктом 267.4. Податкового кодексу України встановлено порядок придбання торгового патенту. З огляду на що, суд погоджується з твердженням позивача, що в спірній ситуації саме за період з 16.11.2010 по 15.03.2011 останній не міг здійснювати свою підприємницьку діяльність без отримання торгового патенту, що виключає необхідність застосування в оскаржуваний період РРО, оскільки в порядку пункту 9 статті 3 Закону про РРО, обов'язок щодо його використання та щоденного друку фіскальних чеків покладено лише на суб'єкти господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність з продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. З огляду на це суд погоджується з позивачем, що до моменту відкриття магазину позивача -16.03.2011 і здійснення операцій з продажу товарів у останнього були відсутні обов'язок та підстави виконувати положення пункту 9 статті 3 Закону про РРО, що виключає можливість застосування до останнього штрафних (фінансових) санкцій податковим органом.

В свою чергу, щодо встановлений податковим органом факт не роздрукування фіскального чека за 14.09.2010, то під час розгляду справи позивачем не заперечено, що підтверджує правомірність застосування до останнього штрафних (фінансових) санкцій за цей факт у розмірі 340,00 грн., адже відповідно пункту 4 статті 17 Закону про РРО за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга статті 71 КАС України).

Враховуючи такі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва № від 21.04.2011 в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40800,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва № від 02.08.2011 в частині визначення суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30940,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кротюк

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -03.10.2011.