Справа № 2-а-4799/10/0270
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4799/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Балан Марині Анатоліївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1;

відповідача : ОСОБА_2 - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними, скасування постанови №115767 від 01.11.2010 року

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування постанови №115767 від 01.11.2010р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до позивача безпідставно застосовано фінансові санкції в розмірі 1700 грн. за порушення ч.1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки він не є автомобільний перевізником та не надає платних послуг з перевезення пасажирів, а відтак до нього не можуть бути застосовані санкції за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2010 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився із заявленими позовними вимогами мотивуючи це тим, що постанова про застосування до позивача штрафних санкцій винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області як фізична особа - підприємець 23.04.2004р. за № 2 003153.

Згідно з завданням на перевірку №101410 від 04.10.2010р., державними інспекторами Андрощуком Л.В., Петраківським В.А. була проведена рейдова перевірка додержання відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами вказаної перевірки 06.10.2010 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №192516 від 06.10.2010р., яким зафіксовано факт перевезення пасажирів в кількості 8 осіб автомобілем марки FORD TRANSIT, д.н. АВ 2720 АD, що належить ОСОБА_1, по маршруту "Хмельницький - Могилів-Подільський" за відсутності дорожнього листа, ліцензійної картки, схеми маршруту, графіка руху (а.с. 40). В письмових поясненнях до акту позивач вказав, що з діями інспектора категорично не згоден, так як рухався по своїм потребам.

Розгляд справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт було призначено на 01.11.2010 року, про що останньому надіслано відповідний лист (а.с. 45).

Позивач на розгляд справи не прибув, направив на адресу територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області телеграму в якій просив справу відкласти, направити копію акту протоколу (а.с.45).

Розглянувши телеграму, листом №02-3/5576 від 20.10.2010р. начальник управління ОСОБА_3 повідомив позивача, що управління інспекції під час виконання покладених на нього функцій керується Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 08.11.2006р. № 1567. Вказаний порядок не передбачає надання органом контролю копій актів рейдових перевірок суб'єктам господарювання, щодо яких ці акти складені. Крім того, в телеграмі не наведено обставин, які могли б бути підставою для перенесення дати розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яка призначена на 01.11.2010р.. Пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

01.11.2010р. на підставі вказаного вище акту перевірки начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову №115767 про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 1700 грн., за порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.41).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема супровідного листа №02-3/5983, зазначена постанова надіслана позивачу 03.11.2010р. (а.с. 43), факт одержання якої позивачем не оспорюється.

Вважаючи вказану постанову безпідставною та винесеною з перевищенням владних повноважень, позивач оскаржив її в судовому порядку, звернувшись із даним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.

Повно, обєктивно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 3 цього Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник, це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власні кошти перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Зокрема, документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Пунктом 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" передбачено, що під час проведення рейдової перевірки, між іншим, перевіряється: наявність визначених ст. 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що наведеними положеннями нормативно-правових актів чітко окреслені межі перевірки та відповідальність за обставини встановлені при проведенні перевірки, зокрема в даному випадку щодо наявності паспорту маршруту.

Посилання позивача на ту обставину, що він рухався по своїм потребам, а в салоні автомобіля сиділи його родичі в кількості 8 осіб, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Крім того, як встановлено судом, та не спростовувалось позивачем, при проведенні державними інспекторами перевірки у ОСОБА_1 був відсутній дорожній лист, ліцензійна картка, схема маршруту, графік руху.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1, в порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" надавав послуги з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку що штрафні санкції в розмірі 1700 грн. застосовано до застосування до ФОП ОСОБА_1 правомірно, постанову №115767 від 01.11.2010 року винесено на підставі та у відповідності до вимог закону.

Також, оцінюючи оскаржувану постанову та дії відповідача щодо її винесення, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006р. № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

Таким чином, вказаним Порядком не встановлено обов'язок органу контролю щодо надання копії акту рейдової перевірки суб'єкту господарювання, щодо якого складений цей акт.

До того ж, зазначений вище Порядок не передбачає відкладення розгляду справи, у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (п. 27 Порядку).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії при винесенні оспорюваної постанови відповідачем дотримані, а державні інспектори при здійсненні перевірки діяли у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови №115767 від 01.11.2010 року про застосування фінансових санкцій слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. З огляду на те, що в процесі розгляду даної справи свідки не залучалися і не призначалася судова експертиза та, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 05.01.11

Суддя Мультян Марина Бондівна

29.12.2010