Справа № 519/1089/15-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Київ К/800/6242/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Южного міського суду Одеської області від 19 листопада 2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року

у справі № 519/1089/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у м. Южне Одеської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Южне Одеської області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії.

Постановою Южного міського суду Одеської області від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 04 квітня 2011 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Южне Одеської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачу виповнилося 60 років, у зв'язку з чим, він набув право на пенсію за віком. Після призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач продовжував працювати, а 04 серпня 2014 року був звільнений.

В подальшому, 01 серпня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Южне Одеської області із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за віком.

На підставі розпорядження відповідача №107902 позивачу з 01 серпня 2014 року було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з переходом на інший вид пенсії.

16 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача зі зверненням на яке 21 вересня 2016 року отримав відповідь з роз'ясненням нарахування пенсійних виплат.

Не погодившись з рішенням відповідача та вважаючи його дії протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли висновку, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача після переходу з одного виду пенсії на інший відповідають вимогам Закону і не порушують права та інтереси позивача.

З такими висновками погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року справа №21-612а14.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність порушеного права позивача з боку відповідача при здійсненні нарахування та виплаті пенсії.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М.Заїка

Ю.К. Черпак