Справа № 823/1390/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року справа № 823/1390/16

09 год. 10 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., за участю секретаря Попельнухи Ю.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в залі суду адміністративну справу за позовом Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

26.09.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі-позивач) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь Державного бюджету податкового боргу з єдиного податку за період 2015 рік 1 півріччя 2016 року в сумі 8556,39грн.

Розгляд справи ухвалою суду призначено до розгляду в порядку скороченого провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказану суму узгоджених зобовязань. Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач отримав вищезгадану ухвалу особисто 30.09.2016, однак ні заперечень на позов, ні заяв про визнання позов не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з розглядом справи у порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобовязання з єдиного податку на загальну суму коштів 8557,07грн.:

3811,96грн. згідно з декларацією № за 2015 рік,

3791,39грн. відповідно до декларації № за 1 квартал 2016 року,

1013,72грн. згідно з декларацією № за 1-ше півріччя 2016 року.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобовязання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обовязок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобовязання, визначені вищевказаними деклараціями, є податковим боргом відповідача.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з несплатою узгодженої суми грошового зобовязання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 08.04.2016 №346-25 на суму 3811,28грн., яка у подальшому отримана відповідачем, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак в установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобовязання не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку його облікової картки.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Пунктом 95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Оскільки на час виникнення вищевказаного податкового боргу позивач мав переплату в розмірі 0,68грн., погашенню підлягає решта його податкового боргу (8557,07грн. - 0,68грн. = 8556,39грн).

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу з єдиного податку в сумі 8556,39грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки відповідно до підп.10.1.2. п.10.1. ст.10 ПК України єдиний податок належить до місцевих податків, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення вищевказаного податкового боргу до Державного бюджету та стягнути його на користь місцевого бюджету.

Суд також взяв до уваги діючу на час вирішення спору ч.4 ст.94 КАС України, якою передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підставі для повернення позивачу сплаченого судового збору за подання цього позову.

Керуючись ст.ст. 159 163, 183-2, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (19602, Черкаська обл., Черкаський район, с.Руська Поляна, вул. Грушевського, буд.57; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку за 2015 рік та 1-ше півріччя 2016 року в загальній сумі 8556,39грн. (вісім тисяч пятсот пятдесят шість гривень 39 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту її отримання. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич