Справа № 825/1604/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1604/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача Курячого О.П.,

представника відповідача Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» (далі - ПП «Семенівська мануфактура», позивач) звернулось до суду з позовом про скасування рішень Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - Чернігівська митниця ДФС, відповідач) від 14.07.2016 № 102000010/2016/000181/2 та № 102000010/2016/000182/2, скасування карток відмови Чернігівської митниці Державної фіскальної служби № 102000010/2016/000183 та № 102000010/2016/000184.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосованні резервного методу визначення митної вартості товарів, при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу. Крім того, ігноруючи положення чинного законодавства України, Чернігівська митниця ДФС, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених відповідно до умов контракту за резервним методом, обмежившись загальною фразою про те, що декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не вказала які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначила чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем протиправно в порушення норм митного законодавства, були прийняті оскаржувані рішення про визначення митної вартості товарів та оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на письмові заперечення (а.с. 184-193), в яких зазначено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картки відмови прийняті митним органом правомірно, з дотриманням положень статей 54, 55 Митного кодексу України, оскільки в поданих до митного оформлення документах були відсутні відомості щодо складових митної вартості товарів, які передбачені умовами поставки CFR-Іллічівськ. На момент митного оформлення не виконанні вимоги ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також при проведенні аналізу поданих до митного оформлення за митною декларацією № 102110001/2016/201528 документів було встановлено, що звіт про оцінку майна від 13.07.2016 № 05-04/07/132 поданий не в повному обсязі та не дає можливості перевірити ціноутворення, надана калькуляція собівартості на товари від 10.06.2016 № BTCN2016286/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 03.06.2016 згідно інвойсу від 03.06.2016 № BTCN2016286, також встановлено, що прайс-лист від 30.05.2016 № 90585/6 не містить інформації щодо періоду дії цін, про неможливість перевірки перерахунку коштів на поставку товару згідно платіжного доручення від 03.02.2016 № 79. При проведенні аналізу поданих до митного оформлення за митною декларацією № 102110001/2016/201531 документів було встановлено, що звіт про оцінку майна від 13.07.2016 № 05-04/07/135 поданий не в повному обсязі та не дає можливості перевірити ціноутворення, надана калькуляція собівартості на товари від 10.06.2016 № BTCN2016274/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 28.05.2016 згідно інвойсу від 28.05.2016 № BTCN2016274, також встановлено, що прайс-лист від 24.05.2016 № 90574 не містить інформації щодо періоду дії цін, та про неможливість перевірки перерахунку коштів на поставку товару згідно платіжного доручення від 03.02.2016 № 79. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення про визначення митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації є законними та не підлягають скасуванню.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приватним підприємством "Семенівська мануфактура" із CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD 10.09.2016 було укладено контракт № BASM10/09/14 (а.с. 2933), відповідно до умов якого CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD взяло на себе зобов'язання поставити ПП "Семенівська мануфактура" товари в асортименті, а ПП "Семенівська мануфактура" зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного контракту. Відповідно до умов контракту - поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами у рахунку-фактурі. Загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару. Умовами контракту передбачено також, що постачальник повинен завантажити товар на борт судна в порту завантаження у визначену дату або в межах узгодженого строку. Оплата за товар здійснюється банківським перерахунком на рахунок постачальника, вказаний у цьому контракті. Вартість тари, в якій здійснюється поставка, включена у вартість товару.

Відповідно до інвойсів № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN2016286 від 03.06.2016, товар поставлявся за базисом поставки CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" (а.с. 43, 44, 116, 117). Тобто CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

В наданих інвойсах було визначено асортимент товару, що поставлявся та його загальна вартість, зокрема, за інвойсом № BTCN2016274 від 28.05.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із текстилю 43360,00 м у асортименті, загальною вартістю 26394,45 доларів США, за інвойсом № BTCN2016286 від 03.06.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із текстилю 30215,00 м у асортименті, загальною вартістю 24281,25 доларів США.

Поставка товару на умовах CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт), що підтверджується листами постачальника № ВТСN2016274/13 від 13.06.2016 та № ВТСN2016286/20 від 20.06.2016, в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товарів, вказаної в інвойсах (а.с. 60, 61, 128, 129).

Товар, визначений вищевказаними інвойсами, було передано перевізникам MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A., що підтверджується коносаментами в яких вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнерами: MSCUYR337356 від 31.05.2016 та MSCUYR355135 від 08.06.2016 (а.с. 49-50, 122-123).

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними: № 274 від 01.06.2016 та № 286 від 03.06.2016 (а.с. 44-45, 124, 125), в яких визначено, що на виконання контракту № BASM10/09/14 від 10.09.2014 вищевказаними контейнерами буде здійснено поставку придбаного товару, та його загальна вартість в доларах США.

До порту призначення товар, якій поставлено за контрактом № BASM 10/09/14 від 10 вересня 2014 року, прибув у червні 2016 року.

Вказаний товар у порту призначення (м. Іллічівськ) було отримано ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП", відповідно до умов договору транспортного експедирування від 11.11.2015 № 11-11/ЮГ, укладеного між ПП "Семенівська мануфактура" та вказаним контрагентом, який надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, для доправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів (а.с. 54-58).

Між позивачем та ПП "Національні традиції" було укладено договір № 20/10-14/02 від 20.10.2014 про надання послуг по декларуванню товарів, відповідно до якого ПП "Національні традиції" взяло на себе зобов'язання надати ПП "Семенівська мануфактура" послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (а.с. 93-95).

ПП «Семенівська мануфактура» звернулося до Чернігівської митниці ДФС з митними деклараціями від 14.07.2016 № 102110001/2016/201532 та № 102110001/2016/201537 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту (а.с. 23-28, 106-111).

Митна вартість цих поставок була визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту.

Одночасно з митними деклараціями по поставці товару були подані наступні документи:

- контракт № ВА8М10/09/14 від 10.09.2014 з додатковими угодами до нього;

- інвойс № ВТСN2016274 від 28.05.2016;

- пакувальний лист до інвойсу № ВТCN2016274 від 28.05.2016;

- інвойс № ВТСN2016286 від 03.06.2016;

- пакувальний лист до інвойсу № ВТCN2016286 від 03.06.2016;

- видаткова накладна № 274 від 28.05.2016;

- видаткова накладна № 286 від 03.06.2016;

- відвантажувальна специфікація № ВТСN2016274/574-1 від 31.05.2016;

- відвантажувальна специфікація № ВТСN2016286/586-1 від 08.06.2016.

Крім того, позивачем відповідачу було подано й копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіти про оцінку майна, листи постачальника та позивача, прайс-листи та інші документи, копії яких містяться у матеріалах справи.

У зв'язку з тим, що позивачем цінова інформація не була надана, а до митного оформлення подані документи, які містили розбіжності, та не надані додаткові документи, митницею прийняті рішення від 14.07.2016 14.07.2016 № 102000010/2016/000181/2 та № 102000010/2016/000182/2, про коригування митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митними деклараціями від 13.07.2016 № 102110001/2016/201532 та № 102110001/2016/201537.

Відповідач у своїх рішеннях (а.с. 16-18, 99-101) зазначає, що перший метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки подані до митного оформлення документи відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари: звіти про оцінку майна від 14.07.2016 № 05-04/07/132 та № 05-04/07/135 містить посилання на сайти з мережі Інтернет, в той час як додатки до звітів роздруковані з сайту www.alibaba.com, який не зазначено в списку наведених джерел інформації. Цінова інформація стосується інших товарів, відмінних від оцінюваних та надана на умовах FOB, в той час як умови поставки згідно контракту CFR - UA м. ILYICНEVSK. Джерела інформації, на які посилається оцінювач або не знайдені в мережі Інтернет, або не містять інформації щодо оцінюваних товарів. Надана калькуляція собівартості на товари від 10.06.2016 № BTCN2016274/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 28.05.2016 згідно інвойсу від 28.05.2016 № BTCN2016274, а надана калькуляція собівартості на товари від 20.06.2016 № BTCN2016286/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 03.06.2016 згідно інвойсу від 03.06.2016 № BTCN2016286.

Другий метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня цінова інформація на ідентичні товари.

Третій метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, в зв'язку із відсутністю цінової інформації на подібні товари.

Четвертий метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, оскільки відсутня основа для віднімання.

П'ятий метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосовано, так як відсутня основа для додавання.

Митним постом "Чернігів-вантажний" Чернігівської митниці ДФС було складено картки відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102000010/2016/000183 та № 102000010/2016/000184, якими було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів (а.с. 19-22, 102-105).

Позивач скористався правом, наданим йому чинним законодавством України та відповідно до митних декларацій від 14.07.2016 № 102110001/2016/201532 та № 102110001/2016/201537, у яких вказано, що ПП "Семенівська мануфактура" забезпечує сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, вивільнило товар, поставлений за умовами контракту у вільний обіг.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст. 52 вказаного Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, частиною 3 ст. 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Згідно із частиною 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Частина 5 ст. 58 МК України встановлює, що ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Аналізуючи вищевказані норми, суд зазначає, що розрахунком митної вартості товару є ціна, що підлягає сплаті за контрактом.

Крім того, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частини 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Як було встановлено, партія товару, що поставлялась на виконання умов контракту № BASM10/09/14 від 10.09.2014, в митному оформленні (випуску) якої Чернігівською митницею ДФС було відмовлено, поставлялася на умовах, визначених інвойсами від № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN2016286 від 03.06.2016, відповідно до яких постачальник взяв на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у зазначений порт призначення.

Товар, визначений інвойсами № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN2016286 від 03.06.2016, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментами MSCUYR337356 від 31.05.2016 та MSCUYR355135 від 08.06.2016 (а.с. 49-50, 122-123), в яких вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнерами MSCU7253706 та САRU9940030, як і вказано в інвойсах та пакувальних листах до них.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними № 274 від 28.05.2016 та № 286 від 01.06.2016 (а.с. 51, 52, 124, 125), в яких визначено, що на виконання контракту № BASM10/09/14 від 10.09.2014 вищевказаними контейнерами буде здійснено поставку придбаного товару, та його загальна вартість в доларах США, а саме за інвойсом № BTCN2016274 від 28.05.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із текстилю 43360,00 м у асортименті, загальною вартістю 26394,45 доларів США, за інвойсом № BTCN2016286 від 03.06.2016 партія товару, яка підлягає поставці складається із текстилю 30215,00 м у асортименті, загальною вартістю 24281,25 доларів США.

Вказаний товар у порту призначення (м. Іллічівськ) було отримано товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП", яке відповідно до умов договору № 11- 11/ЮГ від 11.11.2015 на транспортно-експедиторське обслуговування, укладеного між приватним підприємством "Семенівська мануфактура" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП", надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, для транспортування його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Отже, будь-які складові митної вартості, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування, не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Положення ст. 54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Натомість, зазначені відповідачем зауваження до таких документів, як звіт про оцінку майна, платіжне доручення та калькуляція собівартості тканини не стосуються числових значень митної вартості, а перелічені підстави не можуть свідчити про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості виходячи з наступного.

Як було встановлено у судовому засіданні, однією з підстав відмови відповідача було те, що позивачем було подано звіт про оцінку майна від 11.03.2016 № 05-04/04/44, який не містить інформацію ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України, що, на думку митного органу, унеможливило перевірити достовірність цінової інформації у цьому звіті.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Ціною, згідно з ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України, є вираженим у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально- технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Як визначає ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України, на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Згідно з ч. 2 ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд. Оскільки такий висновок не повинен містити всі вказані параметри, а висновки, викладені в ньому не спростовані належним чином, відтак, вказаний висновок повинен враховуватись.

Одночасно слід зазначити, що посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості товарів на те, що надана калькуляція собівартості на товари від 10.06.2016 № BTCN2016274/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 28.05.2016, згідно інвойсу від 28.05.2016 № BTCN2016274, а надана калькуляція собівартості на товари від 10.06.2016 № BTCN2016286/01 дійсна на період з 07.03.2016 по 06.05.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 03.06.2016, згідно інвойсу від 03.06.2016 № BTCN2016286, суд до уваги не приймає, оскільки дана калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, адже такими підтверджуючими документами є інвойс та коносамент, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару, і відповідно вона може бути складена і пізніше, ніж поставка товару.

Крім того, з аналізу положень ст. 53 МК України, калькуляція не є обов'язковим документом для визначення митної вартості товарів, а є допоміжним документом, який надається декларантом на власний розсуд.

Щодо посилання Чернігівської митниці на те, що позивачем не було надано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, що не дає змоги перевірити перерахування коштів на дану поставку товару, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 5 Контракту оплата товару здійснюється на наступних умовах: сума передплати відповідно до рахунку-фактури про передплату, залишок суми від повної вартості товару сплачується впродовж 3-х місяців з фактичної дати поставки.

У відповідності до ст. 3 Контракту умови поставки визначаються та погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та вказуються в інвойсі. Як вбачається з інвойсів № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN20162586 від 03.06.2016 попередня оплата за даною поставкою не погоджувалась та не проводилась.

Також, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що оплата за отриманий товар здійснювалась після його поставок контрагентом ПП "Семенівська мануфактура". Попередня оплата за товар не відбувалась, оскільки з CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD у них склались давні довірительні ділові відносини.

У зв'язку з викладеним до митного оформлення не подавався рахунок для здійснення попередньої оплати, однак позивачем було подано до Чернігівської митниці платіжне доручення: від 03.02.2016 № 79 (а.с. 98), що свідчить про здійснення перерахування ПП "Семенівська мануфактура" на рахунок CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD коштів в рахунок оплати за здійснену поставку партії товару. Таким чином відповідачу було надано підтвердження фактичної оплати, тобто всі відомості щодо перерахування коштів за поставку товару, що пред'являвся до митного оформлення.

Відповідачем не враховано, що у відповідності до ст. 3 контракту умови поставки визначаються та погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та вказуються в інвойсі. Як вбачається з інвойсу попередня оплата за даною поставкою не погоджувалась та не проводилась.

У зв'язку з викладеним до митного оформлення не подавався рахунок для здійснення попередньої оплати.

Крім того, відповідно до інвойсів № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN2016286 від 03.06.2016 товар поставлявся за базисом поставки CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Поставка товару на умовах CFR Іллічівськ (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD від 13.06.2016, в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі (а.с. 61,62, 128, 129).

Оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010" не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленнями CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD від 09.06.2016 (а.с. 59, 60, 62, 63, 127, 130, 131), якими ПП "Семенівська мануфактура" було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсами № BTCN2016274 від 28.05.2016 та № BTCN2016286 від 03.06.2016, страхування вантажу не здійснювалося.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України, підставою відмови в митному оформленні за заявленою митною вартістю та її коригування є неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте, позивачем подано документи, що підтверджували фактичну ціну товару та обставини, за яких складові митної вартості не додаються у зв'язку з обґрунтованою відсутністю.

Таким чином, при митному оформленні товарів по спірній поставці, підстави для коригування митної вартості та відмови в митному оформленні, що встановлені п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, як і інші підстави, виключний перелік яких визначено в ч. 6 ст. 54 МК України, були відсутні.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, як на причину здійснення коригування, відповідач посилається на додаткові документи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів приймається органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, якщо виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частина 6 ст. 54 МК України передбачає, що рішення про відмову в митному оформленні приймається у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу цього Кодексу; б) право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Слід зазначити, що митну вартість підтверджують саме основні документи, визначені в ч. 2 ст. 53 МК України, які містять відомості про ціну товару, та на підставі яких позивачем визначалась митна вартість. Тому, зауваження лише до додаткових документів, які не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не можуть бути правомірною підставою коригування митної вартості.

Виходячи з наведених норм, така підстава коригування митної вартості як зауваження до додатково поданих документів, а саме до звіту про оцінку майна та калькуляції, чинним законодавством не передбачена.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 53 МК України, орган доходів і зборів витребує додаткові документи, зокрема, якщо подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зазначене положення Кодексу кореспондується з Правилами та ч. 5 ст. 54 МК України.

Так, згідно п. 2 останньої норми, у випадках, встановлених цим Кодексом, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Подання позивачем певних додаткових документів за власним бажанням, не є перешкодою для витребування відповідачем інших додаткових документів, що передбачені ч. 3 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості.

Однак, відповідач не скористався закріпленими законом повноваженнями для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості та передчасно прийняв рішення про відмову у митному оформленні та коригуванні митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не зазначено та не доведено, які саме складові митної вартості були відсутні. Факти, викладені відповідачем як підстави для коригування митної вартості не ґрунтуються на положеннях закону, не стосуються числових значень митної вартості, які повинні перевірятись митним органом та крім того, не є беззаперечною підставою для відмови у митному оформленні за основним методом визначення митної вартості.

Частинами 10-12 ст. 264 МК України передбачено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта. Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених ст. 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частин 1- 4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норми свідчить, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов'язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що надавались позивачем митному органу, суд доходить висновку, що такі документи у сукупності чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що у даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об'єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому у даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про не можливість на основі поданих документів підтвердити складову частину митної вартості.

Згідно ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Судом також встановлено, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації поданої позивачем, стала цінова інформація на подібні товари.

Згідно до роз'яснень, наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07.05.2014 № 10441/7/99-99-10-03-01-17, відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Чернігівською митницею ДФС протиправно надано перевагу шостому (резервному) методу визначення митної вартості товару замість основного методу, за ціною визначеною в договорі, визначення митної вартості товару.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості за ціною контракту, а відтак, і правомірності відмови у прийнятті митних декларацій позивача та у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою останнім митною вартістю, а також спірного рішення про коригування митної вартості товарів.

Аналіз наведених норм, за врахування ч. 2 ст. 58 МК України, дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, Кодексом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Отже, приписи вказаних статей Кодексу зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

На підставі наведеного, суд визнає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Виходячи зі сказаного, суд не визнає твердження відповідача про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості.

Враховуючи той факт, що для митного оформлення товару позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору, а документи не містять розбіжностей та свідчать, що наведені у них дані піддаються обчисленню, суд вважає, що відповідачем прийняті рішення та оформлено картками відмови за не обґрунтованих підстав. Отже, митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України. У порушення зазначеної норми, спірне рішення не містить обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості товарів, тобто складових, які включені до такої вартості), джерел, що використовувались при її визначенні, не враховують, що кожна партія товару, імпортованого позивачем, має різну вартість, визначену та обґрунтовану продавцем товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21-53а15, а також у справах №№ 825/881/15-а (к/800/33609/15), 825/2607/15-а, 825/2610/15-а, 825/3366/15-а, 825/3509/15-а, 825/3581/15-а у спорах між тими самими сторонами по аналогічним спірним правовідносинам.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митних декларацій, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, суд, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митних декларацій є протиправними, оскільки винесенні без врахування всіх обставин, за відсутності підстав для відмови в прийнятті митних декларацій та підстав вважати, що митна вартість товару визначена з порушенням вимог митного законодавства, тому позовні вимоги про скасування рішень та карток відмови Чернігівської митниці ДФС підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача у судовому засіданні не доведено правомірності прийняття рішень про коригування митної вартості товарів Чернігівської митниці ДФС від 14.07.2016 № 102000010/2016/000181/2, № 102000010/2016/000182/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102000010/2016/000183, № 102000010/2016/000184 Чернігівської митниці ДФС.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "Семенівська мануфактура" задовольнити повністю.

Скасувати рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби від 14.07.2016 № 102000010/2016/000181/2, № 102000010/2016/000182/2 та картки відмови Чернігівської митниці Державної фіскальної служби № 102000010/2016/000183, № 102000010/2016/000184.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці ДФС на користь приватного підприємства "Семенівська мануфактура" понесені судові витрати у розмірі 5512,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан