Справа № 805/1683/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р. Справа № 805/1683/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 про скасування рішення, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції (далі Відділ державної реєстрації), треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, у якому просив:

- скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 27 квітня 2016 року № 29448152;

- скасувати свідоцтво про право власності від 27 квітня 2016 року № 58303004;

- скасувати державну реєстрацію права власності від 25 квітня 2016 року реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 23 за адресою: вул. Миколаївська, 104/1, м. Маріуполь, Донецька область.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року адміністративний позов в частині скасування свідоцтва про право власності від 27 квітня 2016 року № 58303004 залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що 20 жовтня 2015 року уклав договір оренди земельної ділянки за адресою: вул. Миколаївська, 104, м. Маріуполь, Донецька область, з Маріупольською міською радою Донецької області. На орендованій ділянці невідомі особи побудували нежитлову будівлю, котра, як зясувалося пізніше, належить на праві власності від 27 квітня 2016 року ОСОБА_2. Позивач вважає, що Відповідач, зареєструвавши право власності на вказану ділянку, порушив його законні права, які виникли на підставі договору оренди земельної ділянки. Тому, Посилаючись на те, що орендар має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, а також на усунення перешкод у користуванні, Позивач звернувся до суду за захистом свого права.

Позивач до судового засідання, призначеного на 04 жовтня 2016 року, не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Під час судового засідання, яке було призначено на 19 липня 2016 року, пояснив, що ним на сьогоднішній день жодних договорів суборенди (в усній та письмовій формі, чи будь-яких інших домовленостей) з ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: вул. Миколаївська, 104, м. Маріуполь, Донецька область, не укладено.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Через відділ діловодства та документообігу від Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради надійшла заява, у якій вказують, що проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять розглянути справу за відсутності їх представників.

Представник третьої особи, Головного територіального управління юстиції, у Донецькій області у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ діловодства та документообігу надав заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі.

Третя особа, ОСОБА_2, у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного суду України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як вбачається з копії паспорта громадянина України, серії ВА 726042, виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 18 квітня 1997 року, ідентифікаційний номер згідно до довідки НОМЕР_1 (а.с.12-14).

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, як вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 25 травня 1999 року серії В02 № 503285 (а.с.15).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2006 року Позивачу на праві приватної власності належить нежитлова будівля за адресою вул. Миколаївська, 104, м. Маріуполь, Донецька область (а.с.16,17).

Між ФОП ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки. У якому, відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 08 вересня 2015 року № 6/52-5787, Позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою вул. Миколаївська, 104, м. Маріуполь, Донецька область, кадастровий номер № :04:006:0399 (а.с.18-23).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна від 25 травня 2016 року визначає, що ОСОБА_2 у приватній власності має нежитлову будівлю загальною прощею 46,5 кв.м за адресою вул. Миколаївська, 104/1, м. Маріуполь, Донецька область за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 23 (а.с.30).

Відповідно до цієї довідки:

- підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, серія та номер: 58303004, виданий 27 квітня 2016 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції.

- підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 квітня 2016 року за індексним номером 29448152.

Аналізуючи акт прийомки-передачі на зберігання земельної ділянки, що розташована по вул. Миколаївська, 104 у Центральному районі міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2016 року виготовлено представниками ТОВ «Деметра ВКФ» з планом встановлення меж, де визначено, умовне позначення «2 КН» (магазин) капітальна забудова, землекористувачем є ОСОБА_1, відповідно до договору оренди земельної ділянки, а умовне позначення «М» є тимчасовою забудовою, що знаходиться у власності ОСОБА_2 Тобто, відповідно до зазначеного плану ОСОБА_2 займає 9,8 кв.м. орендованої Позивачем земельної ділянки.

З листа юридичного департаменту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольської міської ради від 04 жовтня 2016 року № 05/06-104 вбачається наступне.

За результатами проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна за адресою м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 104/1 за громадянкою ОСОБА_2 була сформована лише реєстраційна справа в електронній формі, у паперовій формі справа та будь-які інші документи відсутні.

Відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна, проведена на підставі наданих нею документів, а саме: технічного паспорту № б/н від 03 грудня 2015 року, виданий ТОВ «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» та документів заявника б/н від 25 квітня 2016 року, видавник б/в, електронна форма вказаних документів в Державному реєстрі речових прав, відсутня.

Також, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-яких документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, на якій розташований обєкт нерухомого майна ОСОБА_2 не надавалось.

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952 державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно частини першої статті 4 Закону № 1952 обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 частини першої статті 8 Закону № 1952).

Частиною третьою статті 10 Закону № 1952 передбачено, що державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер обєкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

В той же час, стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить виключний перелік підстав, згідно яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Згідно із статтею 27 Закону № 1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Відповідно до пункту 41 зазначеного вище Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються:

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси;

- письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

- договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, обов'язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

З аналізу викладених норм вбачається, що державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень має встановити, в першу чергу, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів.

Судом встановлено, що за результатами проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна за адресою м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 104/1 за громадянкою ОСОБА_2 реєстраційна справа у паперовій формі не сформована.

Що стосується реєстраційної справи у електронному вигляді, суд зазначає наступне. Електрона форма документів, на підставі яких була проведена реєстрація, а саме: технічного паспорту № б/н від 03 грудня 2015 року, виданий ТОВ «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» та документів заявника б/н від 25 квітня 2016 року в Державному реєстрі речових прав, відсутня.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з обєкта нерухомого майна або обєднання обєктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера обєкту нерухомого майна, обєкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність реєстраційних справ у паперовому та електронному вигляді, суд дійшов висновку, що при проведенні державної реєстрації, ОСОБА_2 не було подано документів, які передбачені Порядком № 1127, які є обовязковими для надання.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 не має жодних прав на земельну ділянку, на якій збудовано спірний обєкт нерухомості, оскільки така ділянка знаходиться в оренді Позивача. Згідно до пояснень ОСОБА_1, наданих у судовому засіданні, договір суборенди з ОСОБА_2 не укладався.

Пунктом 3.5 Рішення Маріупольської міської ради від 25 грудня 2012 року № 6/25-2837 «Про затвердження Положення про порядок присвоєння та зміни поштових адрес обєктам нерухомого майна на території Маріупольської міської ради» встановлено перелік документів, які додаються до заяви про присвоєння (зміну) поштової адреси, зокрема, копія правовстановлюючого документа на право власності або користування земельною ділянкою.

При цьому, одним з документів, відповідно до пункту 41 Порядку № 1127, які є необхідними для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, є документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Таким чином, законодавство виключає можливість реєстрації нерухомого майна за особою, яка не має прав на земельну ділянку, на якій розташовано таке майно.

Відповідно до статті 27 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, державна реєстрація права власності від 25 квітня 2016 року №14350605, рішення державного реєстратора від 27 квітня 2016 року №29448152 «Про державну реєстрацію прав» підлягають скасуванню.

В матеріалах справи наявна заява Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, відповідно до якої проти задоволення адміністративного позову не заперечують.

Відповідно до статті 51 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 20 липня 2016 року застосовані заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1683/16-а шляхом заборони Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, а також всім державним органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчинення будь-яких реєстраційних дій з обєктом нерухомого майна № 23, яке знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 104/1, до набрання рішенням у справі законної сили.

З урахуванням того, що у справі ухвалене рішення суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, застосовані ухвалою суду від 20 липня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 158-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Маріупольського міського управління юстиції, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 про скасування рішення, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності від 25 квітня 2016 року № 14350605, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 23 за адресою: вул. Миколаївська, 104/1, м. Маріуполь, Донецька область.

Скасувати рішення державного реєстратора від 27 квітня 2016 року № 29448152 «Про державну реєстрацію прав».

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1683/16-а, застосовані ухвалою суду від 20 липня 2016 року з моменту набрання постановою законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Донецький окружний адміністративний суд в 10-денний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Аляб'єв І.Г.