Справа № 822/1683/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1683/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Приватна друкарня" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , третя особа на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, третя особа на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.03.2016 року №2501/10/22-01-10-03-14 про результати розгляду первинної скарги ПП "Приватна друкарня" на податкові повідомлення - рішення від 05.02.2016 року №/122 та №/123.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення податкового органу не містить обґрунтованої відповіді на всі зазначені у скарзі позивача аргументи та доводи стосовно колізій норм податкового законодавства, які, на його думку повинні тлумачитись на користь платника податків. Зважаючи на це, рішення податкового органу вважає протиправним та просить скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надав до суду письмові заперечення та пояснив, що за результатами розгляду первинної скарги ПП "Приватна друкарня" податковим органом було прийняте та своєчасно направлене платнику рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

ДПІ у м. Хмельницькому надіслала письмові пояснення, просить розгляд справи здійснити без участі представника.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Посадовими особами ДПІ у м. Хмельницькому проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість ПП "Приватна друкарня" за листопад 2015 року. За результатами перевірки складений акт № 148/15-1/31733903 від 19.01.2016 року.

З висновків акту перевірки вбачається, що, на думку податкового органу, позивачем порушені вимоги п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України та завищений податковий кредит в декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року за рахунок податкової накладної №16 від 30.11.2015 року на суму ПДВ 1 633 333, 33 грн. Також встановлене завищення від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту (р. 19 Декларації) за листопад 2015 року на 1 005 740 грн., а також заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету (р. 25, 25.1 Декларації) за листопад 2015 року на суму 627 593 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 05.02.2016 року №/122 та №/123.

Позивач, не погодившись із викладеними у акті перевірки висновками та податковими повідомленнями - рішеннями, звернувся зі скаргою до Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

У скарзі позивач посилається на наявність колізій між різними нормами Податкового кодексу України, можливість їх неоднозначного трактування, зокрема абз. 2 п. 201.10 ст. 201 та абз. 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України; абз.9 п. 201.10 ст. 201 та абз. 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України. Це, на думку платника, зобов'язувало контролюючий орган вирішити вимоги первинної скарги на користь позивача. Також у скарзі позивач посилається на розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.11.2015 р.

За результатами розгляду скарга позивача була залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення без змін.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 56.1-56.2 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

У той же час відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку безпосередньо.

Згідно із п. 2 розділу VII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916, контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 3 розділу ІХ цього Порядку рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У мотивувальній частині рішення вказуються: результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення; мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково; посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.03.2016 року не повною мірою відповідає вищезазначеній нормі, оскільки не містить аналізу та спростування усіх доводів платника, які зазначені у скарзі. Податковим органом жодним чином не спростовуються аргументи підприємства, які наведені у скарзі, та стосуються можливості застосування щодо правовідносин, які виникли, рівнозначних норм ПКУ, які можуть тягнути за собою різні правові наслідки для платника податків. Не наданий аналіз застосування цих правових норм і під час судового розгляду.

На думку суду, рішення податкового органу частково дублює окремі фрагменти акту перевірки, відтворює норми податкового законодавства та містить оцінку лише одного з доводів підприємства, викладених у скарзі (стосовно розрахунку коригування).

Це свідчить про те, що дане рішення податкового органу загалом прямо не суперечить нормам або змісту Закону, оскільки не виходить за межі повноважень відповідача, прийняте на підставі та у спосіб, визначений Законом, своєчасно направлене платнику податків, відтак відсутні безпосередні підстави для його скасування чи визнання протиправним. Зважаючи на це, позов не може бути задоволений у повному обсязі.

Однак суд погоджується з доводами позивача стосовно неповноти та недостатньої обґрунтованості цього рішення, що полягає у неврахуванні контролюючим органом суттєвих аргументів платника податків, про які він зазначає у своїй скарзі, та відсутності належної відповіді на ці доводи.

Суд наголошує на тому, що будь-яке рішення суб'єкта владних повноважень повинно відповідати не лише ознакам формальної законності, але і іншим вимогам, які пред'являються до державних актів - обґрунтованості, добросовісності, неупередженості, пропорційності та іншим ( ст. 2 КАС України).

Це означає, що законним вмотивованим рішенням є таке рішення, яке містить у собі не лише посилання на відповідну правову норму, але і обґрунтування її застосування чи незастосування, наведення обставин, з урахуванням яких приймається таке рішення, зазначення мотивів, з яких відхиляються певні вимоги чи заперечення платника податків.

Суд також звертає увагу на те, що обґрунтованість ( вмотивованість) актів державних органів як обов'язковий елемент їх легітимності та правозгідності неодноразово була предметом дослідження в процесі розгляду справ Європейським судом з прав людини. Так у рішенні від 18.07.2006 р. у справі " Проніна проти України" Суд зазначив, що "...кожен важливий та доречний аргумент особи повинен бути проаналізований і одержати відповідь в рішенні". У іншому рішенні Європейського суду з прав людини - "Серявін та інші проти України" Суд прийшов до висновку, що "одне з призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

На думку суду, прийняте відповідачем рішення про результати розгляду первинної скарги не свідчить про те, що усі аргументи особи ( платника податків) були почуті, а отже є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки не містить конкретних відповідей ( у вигляді спростування чи підтвердження) на поставлені заявником питання та наведені ним доводи.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 1 статті 162 КАС України визначає, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Відповідно до ч. 2 статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Частина 2 статті 11 КАС України дозволяє суду вийти за межі позовних вимог якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів учасників судового розгляду.

У цьому випадку суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту законних прав платника податків на отримання законного та обґрунтованого рішення, а також з метою виконання основного завдання та призначення адміністративного судочинства - захисту прав та інтересів особи у сфері публічно - правових відносин.

Зважаючи на це, суд зобов'язує відповідача розглянути та надати належну оцінку усім тим доводам та запереченням ПП "Приватна друкарня", викладеним у скарзі від 11.02.2016 року №30, які не були належним чином розглянуті та спростовані податковим органом.

Такий спосіб захисту порушеного права обраний судом з урахуванням того, що суд, як юрисдикційний орган не може і не повинен у даному випадку втручатись у дискреційні повноваження іншого суб'єкта і замість контролюючого органу самостійно тлумачити норми податкового законодавства, правові колізії та доводи, викладені позивачем у його скарзі, вирішуючи питання про їх обґрунтованість або необґрунтованість. Такі дії повинен вчинити сам відповідач, і у випадку обґрунтованості доводів платника податків, оцінка яким не надавалась під час розгляду первинної скарги, прийняти передбачене законом рішення або вчинити дії у межах наданих повноважень. Зважаючи на це позовні вимоги задовольняються частково.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області розглянути та надати належну оцінку усім доводам та запереченням платника податків - Приватного підприємства "Приватна друкарня", викладеним у скарзі від 11.02.2016 року №30 на податкові повідомлення - рішення від 05.02.2016 року №/122 та №/123,

які повинні були але не були належним чином розглянуті, підтверджені, спростовані та відображені у рішенні Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01 березня 2016 року № 2501/10/22-01-10-03-14 про результати розгляду первинної скарги,

і у випадку обґрунтованості таких доводів прийняти передбачене законом рішення або вчинити дії у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, з метою поновлення законних прав та інтересів платника податків приватного підприємства "Приватна друкарня".

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2016 року 16.00

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1