Справа № 2-а-3903/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 р. Справа № 2-а-3903/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у Тульчинському районі

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулась Державна податкова інспекція у Тульчинському районі (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1162,40 грн., мотивуючи його тим, що за відповідачем рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб на зазначену суму, який виник внаслідок несплати відповідачем податку з доходу у вигляді вартості успадкованого майна.

Позивач надав суду клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі його представника (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не зявився, повноваженого представника не направив. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся завчасно та належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень від 08.10.2010 р. та 22.10.2010 р. (а.с.17,21).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому дійшов висновку за можливе розглянути справу за даної явки сторін відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив, що на момент винесення рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податку з доходів фізичних осіб в сумі 1162,40 грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем податку з доходу у вигляді вартості успадкованого майна.

Факт наявності податкового боргу підтверджується декларацією про доходи, одержані відповідачем з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. (а.с.4-6), свідоцтвом про право на спадщину (а.с.8) та витягом з облікової картки платника податків станом на 13.09.2010 р. (а.с.9).

Крім того, судом також встановлено, що позивачем направлялись на адресу відповідача перша податкова вимога за № 1/11 від 08.06.2010 р. та друга податкова вимога за №2/16 від 12.07.2010 р. (а.с.10). Вказані податкові вимоги були отримані відповідачем відповідно 10.06.2010 р. та 14.07.2010 р., однак, залишились без виконання. Заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості, не призвели до добровільного погашення недоїмки відповідачем.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 13.2.2 п. 13.2 ст. 13 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб при отриманні спадщини спадкоємцями, що не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, обєкти спадщини оподатковуються за ставкою податку, визначеною пунктом 7.2 статті 7 цього Закону.

Згідно з п. 7.2 статті 7 України Про податок з доходів фізичних осіб ставка податку становить 5 відсотків від обєкта оподаткування, нарахованого податковим агентом.

Відповідно до п. 5.3.1 ст. 5 Закону у разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобовязання платника податків за причинами, не повязаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму податкового зобовязання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Відповідно до п. 5.4.1 ст. 5 Закону узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування встановлено, що платники податків зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Про систему оподаткування обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про систему оподаткування визначено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність, сплати податків і зборів (обовязкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обовязкових платежів) відповідно до законів України.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що факт наявності заборгованості відповідача по сплаті податку з доходів фізичних осіб у сумі 1162,40 грн. підтверджується належними засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, заявлена в позові сума підтверджується належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При винесенні рішення суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів в спростування позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (вул. Набережна, 92, с. Крищинці, Тульчинський район, Вінницька область, 23631, ід. код. НОМЕР_1) податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1162 (одна тисяча сто шістдесят дві) грн.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови оформлено 28 жовтня 2010 року.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович