Справа № 2-а-292/10
Суддя: Хитров Б. В.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Хитрова Б.В., при секретарі Гончаренко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про стягнення сум недоотриманої грошової допомоги, -
Позивач уточнені позовні вимоги мотивує тим, що вона є часником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 3 групи, захворювання якої пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вона має право отримувати щорічну допомогу на оздоровлення, розмір якої для інвалідів 3 групи згідно з ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дорівнює 4 мінімальним заробітним платам. Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради за 2008 рік та за 2009 рік їй було виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 90 грн. Вказані суми виплат є значно меншими, ніж передбачено чинним законодавством. Позивач просить суд ухвалити постанову, якою стягнути з відповідача недоплачену їй суму допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 1970грн. та за 2009 рік в розмірі 2330 грн.
В судове засідання позивач не зявився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність.
Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради надало відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти задоволення позову в повному обсязі, просило справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інваліди з групи мають право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Розяснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному КМУ. Такий порядок було визначено постановою КМУ від 12.07.2005р. №562, якою встановлений розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 3 групи у розмірі 90грн. Зазначений розмір допомоги був виплачений позивачу в березні 2008 року. В квітні 2008 року позивачу була виплачена разова грошова допомога до 5 травня в розмірі 350 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо сум щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня були визнані неконституційними. Виплати зазначених у позові допомог проводились у березні і квітні 2008 року, тобто до прийняття рішення Конституційним Судом України зазначені суми допомог уже були виплачені в тому розмірі, який діяв до 22.05.2008 року. Враховуючи разовий характер допомог, в момент здійснення виплати позивач реалізував своє право на її отримання, і в управління припинився обовязок щодо їх виплати. Просить в позові відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Судом встановлено, що позивач є інвалідом другої групи як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення.
Згідно з листом Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (а.с.4) виплата щорічної допомоги на оздоровлення в 2008 році була проведена позивачу в розмірі 90 грн. 24.03.2008 року (платіжне доручення №2195). Крім того згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради виплата щорічної допомоги на оздоровлення в 2009 році була проведена позивачу в розмірі 90 грн. 25.02.2009 року (платіжне доручення №1553).
Згідно з редакцією ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , яка діяла з 01.01.2008 року в редакції Закону №107-УІ від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік» , щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Отже, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року конкретні розміри щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, були встановлені певними нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».
Частинами 2 і 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу ОСОБА_2 проведена до 05 травня 2008 року - в березні 2008 року. Положення пункту 20 та пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни до редакцій ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто після проведення виплат.
Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі, залежно від предмета правового регулювання. Не має також закону, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набрання чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Суд приходить до висновку, що при колізії декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Виходячи з наведеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо покладення на органи соціального захисту населення обовязку здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення, які отримали таку допомогу протягом 01.01.2008р.-22.05.2008р. у розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Протягом цього часу Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради діяло згідно з нормами чинного законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, в момент їх здійснення особа реалізувала своє право на їх отримання, і як наслідок, у органу соціального захисту населення припинився обовязок щодо їх виплати.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення сум недоотриманої грошової допомоги за 2009 рік, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з редакцією ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діяла з 01.01.2008 року в редакції Закону №107-УІ від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік», щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Отже, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року конкретні розміри щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, були встановлені певними нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».
Оскільки позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в лютому 2009 року в розмірі 90 грн., тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України від 22.05.2008 року №10-рп/2008р. про визнання такими, що не відповідають Конституції України змін, внесених підпунктом 1 пункту 28 розділу II Закону України №107-УІ від 28.12.2007 року, позивач мав право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат в редакції ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка діяла до 01.01.2008 року. Дія ст. 48 вказаного Закону зі 22.05.2008 року була поновлена.
Позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 90 грн., а мала б бути виплачена в розмірі 2420 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 605 грн. в лютому 2009 року, Таким чином, розмір недоплати позивачу щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення становить 23Д0 грн. (2420 грн. - 90грн.=2330 грн.).
Таким чином , суд вважає необхідним зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_1 різниці між отриманою в 2009 році сумою щорічної допомоги на оздоровлення та тією сумою щорічної грошової допомоги на оздоровлення, яку ОСОБА_1 має право отримати згідно з ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести виплати за 2009 рік в розмірі 2330 грн.
В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 19, 95, 150, 152 Конституції України, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, ст..48 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997 року №4-зп. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/08, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_1 різниці між отриманою в 2008 році сумою щорічної грошової допомоги на оздоровлення та тією сумою щорічної грошової допомоги на оздоровлення, яку ОСОБА_1 має право отримати згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести виплати за 2009 рік в розмірі 2330 грн.
В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.
На постанову суду протягом десяти днів з дня складення постанови в Повному обсязі може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.