Справа № 2-а-4372/10/0270
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4372/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича,

Суддів: Чернюк Алли Юріївни

ОСОБА_1

прозглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження

за позовом: ОСОБА_2

до: Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_3 фінансів України

про: визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошових коштів для забезпечення житлом

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, про визнання протиправною бездіяльність субєкта владних повноважень та зобовязання вчинення певних дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з травня 2007 року працює на посаді судді Житомирського окружного адміністративного суду. За рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 443 позивач перебуває на обліку в списку позачергового одержання житла по Корольовському районі м. Житомир.

Листом № 19/3544 від 03.06.2009 року виконком Житомирської міської ради повідомив ОСОБА_2 про те, що у звязку з тим, що кошти призначені для будівництва і придбання житла для суддів Житомирського окружного адміністративного суду з обласного і державного бюджетів не виділяються, забезпечення жилою площею позивача не вбачається можливим (а.с. 15).

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, що призвела до порушення його прав як громадянина в сфері публічно-правових відносин, а також перешкоджає в реалізації права на житло, передбаченого Конституцією України, Житловим кодексом та Законом України "Про статус суддів".

В звязку з цим позивач також просить суд стягнути з Державної судової адміністрації України, шляхом списання з рахунку Державного казначейства України, коштів в розмірі 673200,00 грн. для придбання житла.

Заявою від 18.10.2010 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив суд залучити в якості відповідача ОСОБА_3 фінансів України, визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення житлом протягом встановленого законом строку, визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 фінансів України щодо неврахування при розробленні проекту Державного бюджету України на 2008-2010 роки коштів на придбання позивачу благоустроєного житла в м. Житомирі, а також стягнути з ОСОБА_3 фінансів України за рахунок Державного бюджету України кошти в сумі 673200,00 грн., шляхом списання їх з рахунку Державного казначейства України на розрахунковий рахунок Житомирського окружного адміністративного суду, на придбання вищевказаного житла.

Згідно з ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Зважаючи на права, якими наділений позивач КАС України уточнення розміру позовних вимог приймається судом, оскільки такі дії позивача не суперечать вимогам закону.

Позивач в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник ОСОБА_3 фінансів України в судове засідання не зявився, проте надав суду письмові заперечення № 31-28030-06-26 від 24.11.2010 року, в яких просив розглянути справу за його відсутності, одночасно просив суд відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що відповідно до положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" головним розпорядником коштів, передбачених на утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду. За таких підстав відповідач вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_3 фінансів України є необґрунтованими та безпідставними, а отже не підлягають задоволенню.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення № 5-13/5893-19577 від 15.10.2010 року (а.с. 21-23), в яких просив розглянути справу за його відсутності, а також відмовити в задоволенні заявленого позову, мотивуючи тим, що Державне казначейство України, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобовязаннями відповідно до повноважень, наданих Бюджетним кодексом України, Законом України "Про Державний бюджет України" та Положенням про Державне казначейство України, не є головним розпорядником бюджетних коштів та не здійснює заходів щодо забезпечення суддів житлом, передбачених Законом України "Про статус суддів".

Представник Державної судової адміністрації України в судове засідання також не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття позивача або відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

З огляду на вказані вимоги КАС України та враховуючи клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, а також повторну неявку без поважної причини представника Державної судової адміністрації України, суд дійшов до висновку про проведення судового розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із запереченнями відповідачів, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з наказом № 17к від 08.05.2007 року, ОСОБА_2 зараховано на посаду судді Житомирського окружного адміністративного суду.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 443 від 14.06.2007 року ОСОБА_2 включений у список осіб, та його взято на квартирний облік за місцем проживання, як особу, яка користується правом позачергового отримання житла як суддя.

Відповідно до списку житлової комісії Житомирського окружного адміністративного суду позивач перебуває на обліку в зазначеному суді під № 1 як такий, що потребує поліпшення житлових умов (а.с. 9).

Згідно із довідкою № 7799 від 05.10.2010 року (а.с. 8) на даний час сімя позивача складається з чотирьох чоловік до якої входять: ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5

Згідно положень ст. 44 Закону України "Про статус суддів" (надалі по тексту під цим законом мається на увазі Закон України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII, що був чинний на час виникнення спірних правовідносин), не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. Судді військових судів забезпечуються таким же житлом і в ті ж строки за рахунок ОСОБА_3 оборони України. У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді житло, визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя має право на додаткову жилу площу відповідно до вимог ст. 49 Житлового кодексу України (ч. 8 ст. 44 Закону).

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу.

Згідно ст. 49 Житлового кодексу України, понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно до Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2005 року № 707, суддям, які відповідно до житлового законодавства перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, надають окрему квартиру або будинок місцеві органи виконавчої влади не пізніше ніж через шість місяців після їх обрання на посаду (п. 2).

Розмір житла визначається відповідно до норм забезпечення житловою площею згідно із законодавством та з урахуванням права на додаткову житлову площу. Взяття, перебування та зняття з обліку судді здійснюється виконавчими комітетами рад за місцем роботи відповідно до житлового законодавства (п. 4). У разі коли місцевий орган виконавчої влади або Міноборони у шестимісячний строк не забезпечили житлом суддю, який потребує поліпшення житлових умов, суд на підставі його заяви за погодженням з Державною судовою адміністрацією або її територіальним управлінням (стосовно судді місцевого суду) може прийняти рішення про придбання житла за рахунок коштів державного бюджету та передачу його у користування судді (п.7).

Розрахунок вартості житла проводиться територіальними управліннями Державної судової адміністрації (стосовно суддів місцевих судів) або судом виходячи з розміру житла, визначеного згідно з пунктом 3 цього Порядку, та вартості 1 кв. метра його загальної площі, яка не може перевищувати більш як на 25 відсотків опосередковану вартість будівництва житла за даними ОСОБА_3 будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства у відповідному регіоні на час його придбання. Під час визначення загальної вартості житла враховуються витрати, повязані з переоформленням права власності на нього та внесенням передбачених законодавством податків, зборів та інших обовязкових платежів. Розрахунок вартості житла погоджується з Державною судовою адміністрацією (п.8).

Судом встановлені обставини, відповідно до яких ОСОБА_2 потребує поліпшення житлових умов та згідно ст. 44 Закону України "Про статус суддів", має право на забезпечення житлом у відповідності до норми житлової площі в Україні визначеної ст. 47 ЖК України, а також на додаткову житлову площу в розмірі 10 кв.м., що передбачено ст. 49 ЖК України.

Враховуючи вимоги ч. 2 п. 7 ст. 44 Закону України "Про статус суддів", а саме право позивача на забезпечення квартирою за ринковими цінами, суд приймає до уваги контрольний список суддів Житомирського окружного адміністративного суду, які потребують поліпшення житлових умов, відповідно до якої сума коштів для придбання позивачу житла визначається виходячи із розміру 85 кв.м. загальної площі і становить 7920,00 грн. за 1 кв.м., що в загальному становить 673200,00 грн.

Враховуючи вимоги ст. ст. 47, 48 Житлового кодексу України, позивач потребує житла з розміром жилої площі - 85 кв. м., що відповідає розмірам чотирьохкімнатної квартири.

Вказана норма є необхідною для забезпечення позивача благоустроєним житлом, відповідно до вимог ст. 44 Закону України "Про статус суддів", а відтак розмір грошової суми на придбання квартири позивачу має становити 673200,00 грн.

Згідно п. п. 9, 10, 11 ч. 1 ст. 126 Закону України "Про судоустрій України", державна судова адміністрація відповідно до покладених на неї повноважень, зокрема, виконує функції головного розпорядника бюджетних коштів у випадках, передбачених цим Законом, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів, забезпечує медичне обслуговування і санаторно-курортне лікування суддів та працівників апарату судів, вживає заходів щодо забезпечення їх благоустроєним житлом.

Відповідно до Положення про ОСОБА_3 фінансів України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1837, ОСОБА_3 у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України та цим Положенням.

Згідно з даним Положенням ОСОБА_3 фінансів України, зокрема, забезпечує підготовку проекту Основних напрямів бюджетної політики на наступний бюджетний період; розроблення в установленому порядку проекту Закону про Державний бюджет України на відповідний рік, прогнозних показників зведеного бюджету України, організацію роботи, повязаної із складенням та виконанням Державного бюджету України, координацію діяльності учасників бюджетного процесу.

Відповідно до положень ст. 32 Бюджетного кодексу України проект закону про Державний бюджет України розробляє Кабінет Міністрів України. Міністр фінансів України відповідає за складання проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування, які використовуються для бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів, згідно ст. 35 Бюджетного кодексу України організовують розроблення бюджетних запитів для подання ОСОБА_3 фінансів України.

ОСОБА_3 фінансів України, відповідно до покладених на нього завдань і повноважень, на будь-якому етапі складання і розгляду проекту Державного бюджету України, проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником бюджетних коштів, з точки зору його відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних коштів. На основі результатів аналізу Міністр фінансів України приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету України перед поданням його на розгляд Кабміну.

Оскільки незабезпечення позивача житлом повязано із бездіяльністю ОСОБА_3 фінансів України, яким при формуванні проектів Державних бюджетів на відповідні роки починаючи з 2008 року, з часу набуття ОСОБА_2 права бути забезпеченим житлом, не було враховано відповідність бюджетних запитів ДСА України, не забезпечено належного фінансування та, відповідно, позбавлено можливість виконання останньою покладених державою зобовязань щодо забезпечення житлом суддів, суд визнає таку бездіяльність протиправною.

З огляду на те, що ст. 130 Конституції України обовязок по забезпеченню фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів покладено на державу, а ст. 44 Закону України "Про статус суддів" передбачає можливість придбання квартири для судді за рахунок державного бюджету, належним відповідачем, згідно заявлених позовних вимог, слід також визнати Управління державного казначейства, яке у відповідності до Положення про Державне Казначейство є розпорядником коштів державного бюджету та безпосередньо здійснює операції щодо його виконання.

Відповідно до пункту 2 Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 03.08.2005 року, який відповідно до ч. ч. 7 і 9 ст. 44 Закону України "Про статус суддів" визначає процедуру забезпечення суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів благоустроєним житлом, суддям, які відповідно до житлового законодавства перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, надають окрему квартиру або будинок місцеві органи виконавчої влади не пізніше ніж через шість місяців після їх обрання на посаду.

Вказаний порядок передбачає, що розмір житла визначається відповідно до норм забезпечення житловою площею згідно із законодавством та з урахуванням права на додаткову житлову площу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), у звязку з чим, судовий збір, передбачений підпунктом "б" п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" в розмірі 3,40 грн., сплачений ОСОБА_2, підлягає стягненню на його користь з Державного бюджету України.

Враховую викладене та керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 фінансів України щодо неврахування при розробленні проектів Державного бюджету України на 2008-2010 роки коштів на придбання ОСОБА_2 благоустроєного житла в м. Житомир.

Визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення житлом ОСОБА_2.

Стягнути з Державного Казначейства України за рахунок коштів Державної судової адміністрації України 673200 грн. для придбання благоустроєного житла у м. Житомирі судді Житомирського окружного адміністративного суду Хаюку Сергію Миколайовичу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3 грн. 40коп. судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 06.12.10

Головуючий суддя Альчук Максим Петрович

судді Чернюк Алла Юріївна

ОСОБА_1

06.12.2010