Справа № 2-а-2403/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 р. Справа № 2-а-2403/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі державної податкової податкової інспекції у м.Вінниці

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ :

Прокурором м. Вінниці в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у м. Вінниці заявлено позов до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 14.04.2010 року суб`єкт підприємницької діяльності має заборгованість перед бюджетом в сумі 2200,00 грн. Зазначена сума податкового боргу виникла в результаті несплати єдиного податку, що підтверджується розрахунком суми позову станом на 14.04.2010 року та витягом з облікової картки платника.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив, що призводить до ненадходжень коштів до Державного бюджету України, чим суттєво порушує інтереси держави, прокурор, в порядку наділених повноважень відповідно до статті 36-1 Закону України Про прокуратуру, статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 09 червня 2010 року за згаданим позовом відкрито провадження у адміністративній справі №2-а-2403/10/0270.

Від представника позивача до суду надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 24.06.10 р. не зявився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений ухвалою суду від 09.06.2010 року, яка направлена на адресу суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1, вказаною в Свідоцтві про державну реєстрацію. Однак, конверт відділом звязку із відміткою «адресат за даною адресою не проживає», повернуто на адресу суду. Зазначене підтверджується матеріалами адміністративної справи (а.с. 18).

Відповідно до ч.4 ст.33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси, судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

30.06.10 р. до суду надійшла інформація щодо місця проживання відповідача за адресою вул. Космонавтів, 11/13, м. Вінниця, за якою була відправлена повістка суду завчасно та належним чином. В звязку із неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладався до 10 серпня 2010 року.

Втім, 10.08.10р. відповідач в судове засідання не зявився повторно, судова повістка разом із повідомленням про вручення поштового відправлення повернуті відділом звязку з відміткою за закінченням терміну зберігання.

На підставі ч.11 ст. 35 вказаного Кодексу у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Виходячи з принципу рівності сторін, у разі повторного неприбуття в судове засідання відповідача, який не є субєктом владних повноважень та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, справу може бути вирішено за його відсутності.

Представник прокуратури в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка (а.с.26). Заяв щодо неможливості розгляду справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надходило, клопотань в звязку із неможливістю прибуття в судове засідання також не подавалось. Зазначене не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідно до положень статті 128 КАС України, якими, зокрема, передбачено якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Враховуючи те, що від представника позивача по справі надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідно до вказаної частини 6 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку справу розглядати в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради 20.07.2006 року - свідоцтво про державну реєстрацію субєкта фізичної особи підприємця №373199, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Як платник єдиного податку суб`єкт підприємницької діяльності зареєстрований 01.12.2008 року, що підтверджується корінцем свідоцтва №177995.

Відповідно до ч.6 п.2 Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва, субєкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Судом встановлено, що в порушення зазначеної норми, відповідач не сплачував встановленого розміру ставки податку, внаслідок чого станом 14.04.2010 року за відповідачем рахується заборгованість зі сплати єдиного податку перед бюджетом в сумі 2200,00 грн. Зазначене підтверджується довідкою ДПІ у м. Вінниці про суми податкового боргу суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 на вказану суму, а також даними облікової картки платника податків за період січня-листопада місяців 2009 року (а.с.5-7).

Пункт 11 статті 10 Закону України Про державну податкову службу визначає, що державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

У розумінні Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (ст. 1) (надалі Закон 2181) - податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Статтею 1 Закону України №2181 (п.1.3) визначено, що податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Підпунктом 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону №2181 встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. В розумінні ст. 1 Закону №2181 - податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялись податкові вимоги на суму податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями (а.с.10-11). Однак, заходів щодо погашення вказаної податкової заборгованості відповідач не вжив.

Згідно з п.п.3.1.1.п.3.1. ст.3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності), що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського віддання можуть бути примусово стягненні в рахунок погашення його податкового богу виключно за рішенням суду.

В силу ч.1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Взявши до уваги, що відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом, яку не погасив, що підтверджується матеріалами справи, а також враховуючи, що викладені у заяві факти стверджуються відповідними доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, а отже підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, оскільки позивачем в даній справі є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути активи суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 2200,00 грн. (дві тисячі двісті гривень).

Копію даної постанови направити прокурору та сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки визначені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови оформлено: 10.08.10

Суддя. /підпис/. ОСОБА_2

Копія вірна:

Суддя:

секретар:

10.08.2010