Справа № 826/21815/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2016 року № 826/21815/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2015 №, №, № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.08.2015 №Ф-83.

Позов обґрунтовано тим, що висновки акту від 10.08.2015 №730/26-54-17-01-17- «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносини з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засідання за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносини з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. за результатом якої складено акт від 10.08.2015 №730/26-54-17-01-17- (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 38 617,38 грн.; абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме не нараховано та несплачено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу в сумі 87 123,55 грн.; п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не оприбутковано в книзі обліку доходів та витрат накладну на суму 7 250 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.08.2015:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за результатом декларування на загальну суму 48 617,73 грн., (за основним платежем 38 617,38 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 9 654,35 грн),

- № , яким позивачу донараховано 87 123,35 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування на підставі п. 3 ч. 11 ст 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові)санкції в сумі 14 500 грн.

Також, податковим органом винесено вимогу від 21.08.2015 № Ф-83 по сплаті недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 87123,55 грн.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2013 №1, предметом якого є оренда нежитлових приміщень за адресами: АДРЕСА_1 площею 352,3 кв.м. та АДРЕСА_2 площею 50 кв.м.

Відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_2 має сплачувати орендну плату в сумі 1 700 грн в місяць, компенсаційні витрати та витрати за спожиту електроенергію понесені позивачем в періоді ведення господарської діяльності.

Податковий орган вказує, що позивачем не надано доказів сплати орендарем компенсаційних витрат та витрат за спожиту електроенергію.

Також, податковий орган вказує, що ФОП ОСОБА_2 є чоловіком позивача, тобто пов'язаною особою, отже ФОП ОСОБА_2 сплачував платежі по електроенергії, таким чином надавав позивачу безоплатні послуги.

Згідно бази даних АІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_2 сплачено «ЕК «Житомиробленерго» за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 за постачання електроенергії 158 915,46 грн. (в 2013 році - 53 815,55 грн, в 2014 році - 78614 грн.)

Відповідно до п. 14.1.159 ст. 14 ПК України пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв, для фізичних осіб для фізичних осіб - чоловік (дружина), батьки (у тому числі усиновлювачі), діти (повнолітні/неповнолітні, у тому числі усиновлені), повнорідні та неповнорідні брати і сестри, опікун, піклувальник, дитина, над якою встановлено опіку чи піклування.

Згідно п 177.1. ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п. 135.5.4. ст. 135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 177.4. ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

В матеріалах справи наявна копія договору на постачання природного газу за врегульованими тарифом № 21-2012-ПП-4 від 01.12.2011 та платіжних доручень на підтвердження факту оплати спожитого газу.

Враховуючи, що наявність витрат на електроенергію ФОП ОСОБА_2 підтверджено належними доказами, оскільки позивачем в порушенні умов зазначеного договору не відшкодовано ФОП ОСОБА_2 такі витрати, отже висновок податкового органу про заниження позивачем валового доходу на загальну суму 132 429,55 грн є обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно видаткової накладної № 246 від 19.02.2013 придбано у ТОВ «Бакіто» вагонетки для протвіней на 20 секцій у кількості 20 штук загальною вартістю 135 000 грн в т.ч. ПДВ.

Податковий орган вказує, що вагонетки позивачем на баланс не ставились, отже у господарській діяльності не використовувались та в отриманні доходу не використовувались.

Також, з акту перевірки вбачається, що між позивачем та ТОВ «Мегаабсолют 06» укладено договір по оренді обладнання від 01.04.2012, згідно якого позивачем прийнято обладнання для виробництва хлібобулочних виробів в тому вислі вагонетку для протвіней на 20 секцій у кількості 1 штука.

Судом встановлено, що вагонетки для протвіней на 20 секцій у кількості 20 штук реалізовано позивачем ТОВ «Мегаабсолют 06» відповідно до видаткових накладних №770 від 31.12.2013 та №771 від 31.12.2013.

Судом встановлено, що позивач є посадовою особою (директором, головним бухгалтером) ТОВ «Мегаабсолют 06».

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПАТ «Укртелеком» укладено договір про надання послуг, предметом якого є надання послуг зв'язку.

Відповідно до актів виконаних робіт послуги зв'язку надавались позивачу за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до інформації наданої позивачем податковому органу, позивач повідомила, що під час здійснення господарської діяльності нею використовувалось інше приміщення. (АДРЕСА_1).

Оскільки позивач вказує, що приміщення в якому надавались ПАТ «Укртелеком» не використовувалось при здійсненні нею господарської діяльності, отже і витрати на оплату послуг зв'язку надані ПАТ «Укртелеком» не відносяться до витрат пов'язаних з отриманням доходів.

З огляду на викладене вище, висновок податкового органу про порушення позивачем п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та завищення валових витрат на загальну суму 118 647 грн і в порушення п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України заниження оподаткованого доходу на суму251 076,55 грн. знайшов підтвердження під час вирішення справи.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно з статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку податку 17 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Заниження оподаткованого доходу прямо вказує на порушення позивачем податку з доходів фізичних осіб на суму 38 617,38 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: ля платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Обґрунтованість висновку податкового органу про заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу, прямо вказує на обґрунтованість висновку податкового органу про заниження сплати єдиного соціального внеску на загальну суму 87 123,55 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було оприбутковано у книзі обліку доходів і витрат видаткову накладну ТОВ «Санта ЛТД» на суму 7250 грн від 19.04.2013 №99.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закону). Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до ст. 20 Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 12 ст. 3 цього Закону, госпсуб'єкти у сфері торгівлі зобов'язані, зокрема, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені у такому обліку. Аналогічна норма наведена у ст. 6 Закону.

Порядок ведення книги обліку доходів і витрат затверджений постановою КМУ від 26.09.2001 р. №1269. Згідно з п. 3 цього Порядку, форма книги затверджується податковим органом. I ця книга була затверджена Iнструкцією про оподаткування доходів фізосіб від зайняття підприємницькою діяльністю (додаток №10), (наказ ДПАУ від 21.04.93 р. №12).

Суб'єкт підприємницької діяльності заносить до Книги такі відомості: 1) порядковий номер запису; 2) дату здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; 3) суму витрат за фактом їх здійснення, у т. ч. заробітну плату найманого працівника; 4) суму вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг);

5) суму виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Відсутність відповідних первинних документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення обліку.

З системного аналізу викладеного вбачається, наступне: суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтвердні документи щодо походження товару (п. 177.10 ПКУ). Форму книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення затверджено наказом ДПАУ від 24.12.2010 р. №1025. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з госпдіяльністю такої фізособи-підприємця (п. 177.2 ПКУ). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ПКУ).

Облік у підприємця на загальній системі ведеться у грошовій формі. Але у графах 2 та 11 Книги відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться у грошовій формі виходячи з ціни їх придбання. Отже, і ведення обліку товарів і товарних запасів у сумарному виразі у Книзі на підставі первинних документів є обов'язковим. Як зазначено вище, у ст. 6 Закону уточнюється: облік товарних запасів ФОП на загальній системі веде з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва, що, на нашу думку, означає - з обов'язковим обліком у Книзі за формою відповідно до Наказу №1025.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону є обгрунтованим.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда