Справа № 805/2303/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Справа № 805/2303/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27326-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 33723,08грн., скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27327-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 3013,53грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27326-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 33723,08грн., скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27327-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 3013,53грн./а.с.4-9/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що при розрахунку земельного податку та орендної плати за землю за ділянки за адресою: АДРЕСА_1, податковим органом безпідставно взято до уваги нормативну грошову оцінку земельних ділянок, зазначену у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14 січня 2015 року та від 11.01.2016 року, виданих управлінням Держземагенства у м. Краматорську Донецької області, оскільки станом на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень залишалося чинним рішення Краматорської міської ради від 24 лютого 2010 року № 34/V-47 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Краматорська», яким визначено інша нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

З урахуванням уточнень позовних вимог просить суд, скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 18 травня 2016 року №27326-1303 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з земельного податку фізичних осіб у сумі 33723,08грн. та 27327-1303 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з земельного податку фізичних осіб у сумі 3013,56грн. /а.с.77/.

Представник позивача у судове засідання не з'явився до судового засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки/а.с.84/. Надав суду заяву про розгляд справи без її участі у порядку письмового провадження /а.с.85/.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився до судового засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог діючого законодавства, посилаючись на визначення податкового зобов'язання на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14 січня 2015 року та від 11.01.2016 року, виданих управлінням Держземагенства у м. Краматорську Донецької області. Просив суд відмовити у задоволенні позову/а.с.64-65/.

Про дату, час і місце судового розгляду особи, які беруть участь у справі, повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст.33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії ВН 915372/а.с.52/.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та керуючись Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,7822 га та 0,0082 га належать на праві власності ОСОБА_1.

20 грудня 2012 року між позивачем як орендарем та Краматорською міською радою як орендодавцем був укладений договір оренди землі за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0397 га. Орендна плата визначена пунктом 7 договору та становить 5 відсотків нормативної грошової оцінки землі, а саме 10838 грн. 56 коп. на рік/а.с.10-15/.

18 травня 2016 року відповідачем на підставі підпунку 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пунктів 286.5, 286.6 статті 286, пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

- №27326-103 яким позивачу визначена сума податкового зобов'язання за платежем: орендна плата за землю з фізичних осіб в сумі 64852грн. 41 коп. (оскаржується позивачем в частині визначення податкового зобов'язання на суму 33723 грн. 08 коп.);

- №27327-103 яким позивачу визначена сума податкового зобов'язання за платежем: орендна плата за землю з фізичних осіб в сумі 5795грн. 28 коп. (оскаржується позивачем в частині визначення податкового зобов'язання на суму 3013 грн. 53 коп.);

- №27329-1303 яким позивачу визначена сума податкового зобов'язання за платежем: орендна плата за землю з фізичних осіб в сумі 19399 грн. 04 коп. ( позивачем не оскаржується)/а.с.18-20/.

Підставою для нарахування позивачу податкових зобов'язань стали лист Державного агентства земельних ресурсів України № 6-28-0-22-215/2-15 від 14.01.2015 року «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» та лист від 11.01.2016 №28-0-22-201/2-16. Зазначені підстави визначення податкових зобов'язань підтверджено відповідачем раніше в судовому засідання.

Позивач не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач не в повній мірі довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень, враховуючи наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1 статті 287 ПКУ).

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності. Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно зі статтею 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Пункт 288.5 статті 288 цього Кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Порядок обчислення плати за землю встановлений статтею 286 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи нормативну грошову оцінку земель міста Краматорська затверджено рішенням Краматорської міської ради від 24.02.2010 року № 34/V-47 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Краматорська" та жодних інших рішень радою не приймалося /а.с.33-34/.

Згідно з вказаним рішенням нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7822 га становить 2050088,32 грн; земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0082 га становить 21491, 59 грн; земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0397 га, що орендується, становить 216771, 21 грн., що підтверджується довідками (витягами з нормативної грошової оцінки) від 22 листопада 2012 року № 397, від 26 жовтня 2010 року № 1580 та № 1581/а.с.12,13,33-34/.

Разом із тим, ставка земельного податку та орендної плати, які підлягають сплаті позивачем, податковим органом визначалася з урахуванням нормативної грошової оцінки, зазначеної у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, від 12.08.2014 року , від 14.01.2015 року, від 11.01.2016 року, які видані Управлінням Держземагенства у м. Краматорську Донецької області.

Таким чином, відповідач при розрахунку позивачу земельного податку та орендної плати за землю за ділянки за адресою: АДРЕСА_1, користуючись витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 2014-2016 років, виданими управлінням Держземагенства у м. Краматорську Донецької області, не вірно нарахував податкові зобов'язання з земельного податку та орендної плати за землю, оскільки станом на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень залишалося чинним рішенням Краматорської міської ради від 24 лютого 2010 року № 34/V-47 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Краматорська", та з цього часу інших рішень про затвердження нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки міською радою не приймалося.

Позивачем були виконані зобов'язання зі сплати земельному податку з фізичних осіб на належні йому земельні ділянки у встановлений строк та у належному розмірі 34180,35 грн.

Крім того, аналогічна правова позиція за таким же предметом спору та між тими сторонами, але за інші періоди була висловлена Донецьким окружним адміністративним судом та Донецьким апеляційним адміністративним судом у справах № 805/11435/13-а , № 805/842/15-а, №805/3941/15-а.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підстав викладеного вище, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.94 КАС України суд присуджує ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1653,6(одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27326-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 33723,08грн., скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2016 №27327-1303 в частині визначення податкового зобов'язання у сумі 3013,53грн.- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 18 травня 2016 року №27326-1303 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з земельного податку фізичних осіб у сумі 33723,08грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 18 травня 2016 року №27327-1303 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з земельного податку фізичних осіб у сумі 3013,56грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1653,6(одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 11 жовтня 2016 року

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 жовтня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.