Справа № 2-а-1632/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 р. Справа № 2-а-1632/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чудак Олесі Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Задерей Ірина Василівна

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості по штрафній (фінансовій) санкції

ВСТАНОВИВ :

16 квітня 2010 року Іллінецька міжрайонна державна податкова інспекція Вінницької області (Іллінецька МДПІ) звернулася в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2Ф.) про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 360 грн за рахунок активів.

Зазначали, що за результатами проведеної перевірки щодо дотримання ФОП ОСОБА_2 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій встановлено порушення відповідачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон №265), а відтак, податковим органом прийнято рішення від 11 січня 2010 року № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафної санкції в сумі 360 грн.

Посилаючись на те, що вказана сума ФОП ОСОБА_2 в добровільному порядку не сплачена, а також те, що для належного виконання обовязків, будучи державним органом та виконуючи завдання держави, податкова служба має право на захист інтересів держави щодо погашення існуючої заборгованості в органах судової влади, - просили стягнути з відповідача заборгованість по штрафній (фінансовій) санкції в розмірі 360 грн в судовому порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року відкрито провадження і адміністративна справа призначена до розгляду.

06 травня 2010 року в ході судового засідання відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у звязку із розглядом у Вінницькому окружному адміністративному суді справи за позовом ФОП ОСОБА_2 до Іллінецької МДПІ, Державної податкової адміністрації у Вінницькій області (ДПА у Вінницькій області) про скасування рішень від 11 січня 2010 року №, від 10 березня 2010 року №5367/К/25-010 та зобовязання вчинити дії.

Враховуючи, що на підставі рішення № від 11 січня 2010 року позивачем заявлено вимоги про стягнення у даній справі, то ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року провадження у справі зупинено.

В подальшому, у звязку із прийняттям Вінницьким окружним адміністративним судом постанови від 08 липня 2010 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року, суд своєю ухвалою від 31 січня 2011 року керуючись частиною пятою статті 156 КАС України поновив провадження у справі і призначив судове засідання.

В судовому засіданні 15 лютого 2011 року представник Іллінецької МДПІ начальник юридичного відділу ОСОБА_1 (довіреність на а.с. 50) позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. 14 лютого 2011 року на адресу суду надіслав телеграму в якій просив розгляд справи провести у його відсутність та у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 48).

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи та надав їм юридичну оцінку.

Зокрема, суд встановив, що як Субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 зареєстрований управлінням економіки Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області 29 липня 1998 року (а.с. 5), а як платник податків на податковий облік взятий Іллінецькою МДПІ за №289 (а.с. 5-6).

Відповідно до направлень від 01 грудня 2009 року №904663, №904679 працівниками ДПА у Вінницькій області, а саме, головними державними податковими ревізорами інспекторами Тимковим М.Г. та Якимець Ю.С. 03 грудня 2009 року проведена перевірка господарської одиниці-кіоску щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, який розташований по вул. Леніна, 165а в м. Іллінці, Вінницької області та належить ФОП ОСОБА_2

Перевірку проведено з відома і в присутності ОСОБА_2

За результатами проведеної перевірки складено акт від 03 грудня 2009 року №1643/02/32/23/НОМЕР_1, у якому встановлено порушення відповідачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: розрахункові операції на суму 72 грн при продажу товарів не проведено через реєстратор розрахункових операцій, який взагалі відсутній, здійснення роздрібної торгівлі змішаною групою товарів, в тому числі товарами побутової хімії та миючими засобами (а.с. 7-8).

З даним актом ОСОБА_2 ознайомлений, один його примірник отримав, однак від його підпису відмовився, про що складено відповідний акт (а.с. 9).

Таким чином, 11 січня 2010 року податковим органом прийнято рішення №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 360 грн (а.с. 10).

Не погодившись з виявленими порушеннями та прийнятим рішенням, ОСОБА_2 звернувся із скаргою до ДПА у Вінницькій області. Рішенням ДПА у Вінницькій області №5367/К/25-010 від 10 березня 2010 року рішення Іллінецької МДПІ № від 11 січня 2010 року залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 27-28).

Вказані рішення оскаржені відповідачем до Вінницького окружного адміністративного суду і постановою суду від 08 липня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2010 року вони скасовані (а.с. 43-44).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до статті 15 Закону №265 та пункту 3.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2008 року №355, контроль за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі, а також операцій купівлі-продажу іноземної валюти та касових операцій, а також наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, патентів і ліцензій здійснюють органи державної податкової служби шляхом проведення відповідно до щомісячних планів податкового органу планових перевірок та позапланових перевірок у випадках, передбачених законодавством, на підставі рішення керівника органу державної податкової служби.

Керуючись пунктом 11 статті 11 Закону України від 04 грудня 1990 року №509 Про державну податкову службу України, згідно з яким, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, та відповідно до статті 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за виявлені порушення до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), відповідні органи державної податкової служби України приймають рішення про застосування фінансових санкцій.

Суми зазначених фінансових санкцій, підлягають перерахуванню субєктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких санкцій (ст. 25 Закону №265).

У випадку незгоди субєкта підприємницької діяльності з прийнятим рішенням, він може оскаржити його до суду.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2010 року, що набрало законної сили, скасовано рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафної (фінансової) санкції, на підставі якого провадиться стягнення в даній справі.

Відповідно до статей 11, 86, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що рішення на підставі якого Іллінецька МДПІ звернулась в суд скасоване, то підстави для стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій відсутні.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

в задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чудак Олеся Миколаївна