Справа № 805/3442/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 жовтня 2016 р. Справа № 805/3442/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Туранської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області

про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у передачі в оренду земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1);

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про надання позивачу земельної ділянки у тимчасове користування та укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 6 квітня 2016 року № Т-1811/0-1436/6-16 їй було відмовлено у затвердженні розробленого на її замовлення проекту землеустрою (на розроблення якого нею отримувався дозвіл та який було погоджено органом Держгеокадастру) щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду з підстав того, що вказану земельну ділянку включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути виставлені на земельні торги, через що передача земельної ділянки в оренду не представляється можливим.

Не погоджуючись із відмовою у передачі земельної ділянки в оренду, позивач звернулась до суду із даним позовом (а.с. 4-6).

Позивача та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з наступних підстав.

Дозвіл на розробку проекту землеустрою позивачем було отримано 13 вересня 2011 року. Пунктом «г» ч. 2 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що максимальний строк розробки документації із землеустрою складає шість місяців, разом із цим до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою позивач звернулась лише 16 травня 2016 року. Тобто, позивачем не дотримано вимог законодавства щодо складання документації із землеустрою. Крім цього, позивач користується з часу отримання дозволу на розробку проекту землеустрою земельною ділянкою безпідставно, незаконно, без наявних на те дозвільних документів. Також представник відповідача зазначила, що частиною 1 ст. 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Зауважила, що частинами 2 та 3 зазначеної статті передбачені випадки, коли земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), при цьому земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, відмова у наданні якої позивачу в оренду є предметом спору у даній справі, не підпадає під цей перелік. Реалізувати право на земельну ділянку позивач може шляхом участі у земельних торгах.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача аналогічного змісту (а.с. 72-75).

Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

7 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Голови Олександрівської районної державної адміністрації із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 50 років для створення фермерського господарства,загальною площею 119,38 га (а.с. 17-18).

Розпорядженням Голови Олександрівської районної державної адміністрації від 13 вересня 2011 року № 302 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 119,38 га, в тому числі, 22,7 га пасовищ (лот 85 землі запасу), 20,0 га пасовищ (лот 122 землі резервного фонду), 20,6 га ріллі (лот 110 землі резервного фонду), 26,0 га ріллі (лот 130 землі запасу), 6,4 га пасовища поліпшені (лот 137 землі запасу), 23,68 га ріллі (лот 10а землі запасу) із земель сільськогосподарського призначення (запасу та резервного фонду), розташованих за межами населених пунктів Петровської Другої сільської ради в довгострокову оренду строком на 50 років для ведення фермерського господарства (а.с. 19).

Розпорядженням Голови Олександрівської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 34 про внесення змін до розпорядження Голови райдержадміністрації від 13 вересня 2011 року № 302, внесено зміни у вказане розпорядження, відповідно до яких ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 195,58 га, в тому числі, 50 га пасовища поліпшені (лот 128 землі резервного фонду), 34,5 га пасовищ (лот 127 землі запасу), 20,6 га ріллі (лот 110 землі резервного фонду), 19,9 га пасовища поліпшені (лот 103 землі запасу), 6,4 га пасовища поліпшені (лот 137 землі запасу), 23,68 га ріллі, лот 10а землі запасу), 20,0 га пасовища поліпшені (лот 104 землі запасу), 25,5 га пасовища поліпшені (лот б/н землі резервного фонду, біля лотів № 123, № 127), розташованих за межами населених пунктів Петровської Другої сільської ради в довгострокову оренду строком на 50 років для ведення фермерського господарства (а.с. 20).

Як встановлено під час судового розгляду зазначений проект був розроблений інженером-землевпорядником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у 2015 році (а.с. 12-63).

За поясненням позивача та її представника, наданими у судовому засіданні, у ході розробки даного проекту землеустрою відповідно до ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" була сформована певна земельна ділянка, визначена площа, її розмір, встановлено межі, присвоєно кадастровий номер (НОМЕР_1).

Згідно з висновком відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі Донецької області від 21 січня 2016 року № 24-03/12 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Донецької області погодив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу), розташованих за межами населених пунктів Петрівської Другої сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с. 53-54).

У зв'язку із переходом з 1 січня 2013 року повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності від районних державних адміністрацій до головних управлінь Держгеокадастру (Держземагентства) України в областях, погоджений проект землеустрою разом із клопотанням про його затвердження та передачу позивачу у оренду зазначеної у проекті земельної ділянки був 16 травня 2016 року поданий позивачем до Головного управління Держкомзему у Донецькій області (а.с. 77).

Листом від 6 квітня 2016 року № Т-1817/0-1436/6-16 Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області позивача повідомлено, що наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу), розташованих за межами населених пунктів Петрівської Другої сільської ради Олександрівського району Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_1 - розглянуто. За результатами розгляду вирішено, що відповідно до наказу Держземагентства України від 22 жовтня 2014 року № 343 «Про методичні рекомендації щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів», витребувану позивачем земельну ділянку на території Петрівської Другої сільської ради Олександрівського району Донецької області включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути виставлені на земельні торги. На підставі вищенаведеного, передати ОСОБА_1 в оренду зазначену земельну ділянку не уявляється за можливе (а.с. 7, 76).

16 вересня 2016 року відповідачем на запит позивача від 12 вересня 2016 року разом із супровідним листом (вих. № 31-5-0.28-8224/2-16) направлено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Олександрівського району Донецької області, права на які виставляються на торги у 2015-2016 роках, в який включено і земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Не погодившись із відмовою відповідача у затвердженні проекту землеустрою та наданні в оренду зазначеної у проекті земельної ділянки позивач в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), звернулась до суду із даним позовом.

Розглядаючи даний позов суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - Земельний кодекс України) земельні відносини - це відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з частиною 2 ст. 2 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV (далі - Цивільний кодекс України) учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Таким чином, суб'єкти владних повноважень можуть бути учасниками як публічних так і приватних правовідносин.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Як вбачається зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 цього Кодексу (ч. 1). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2).

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 10 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. При цьому зазначеним рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою затверджується наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Наведені вище нормативно-правові приписи встановлюють порядок передачі земельної ділянки у користування громадянам та визначають органи, уповноважені вирішувати ці питання. Відповідно до зазначених норм для передачі громадянам земельної ділянки у користування (оренду) належний орган держаної влади приймає рішення, в якому одночасно зазначає про затвердження наданого проекту землеустрою та про надання особі земельної ділянки у користування (оренду).

Фактично приймаючи таке рішення уповноважений орган вирішує питання щодо цивільного права особи, яка звернулась із відповідним клопотанням, виконуючи при цьому повноваження власника землі (суб'єкта земельних правовідносин), дії якого спрямовуються на реалізацію його права розпоряджатись землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника спірних земельних правовідносин (особи, що звернулась із клопотанням про надання землі в користування) іншому учаснику (орган Держгеокадастру), яка має місце під час здійснення органом державної влади владних управлінських функцій.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи, беручи до уваги ст.ст. 2, 3, 17 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, предметом яких є законність/незаконність рішення суб'єкта владних повноважень, яке не має своїм наслідком передачу земельної ділянки у користування (або у власність) певній особі (наприклад, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу) - підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому що в межах даного спору не вирішується спір про право, а позовні вимоги щодо законності/незаконності рішень (дій, бездіяльності) суб'єктів владних повноважень, наслідком яких є вирішення питання щодо матеріального права особи (в тому числі, рішення, якими вирішується питання щодо надання у користування особі земельної ділянки, або щодо відмови у такому наданні) - не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства, так як у даних правовідносинах суб'єкт владних повноважень діє як власник зазначених матеріальних благ, вирішуючи при цьому питання щодо цивільних прав певної особи.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у його постановах від 14 лютого 2012 року (21-1041а10), 7 червня 2016 року (21-1341а16), від 9 грудня 2014 року (21-308а14), від 11 листопада 2014 року (493а14), від 1 березня 2016 року (21-3174а15) та інших постановах.

Частиною 2 ст. 161 КАС України визначено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, лише з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про надання позивачу земельної ділянки у тимчасове користування та укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) також є вимогами, спрямованими на зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо цивільного права позивача (права користування земельною ділянкою), беручи до уваги, що при задоволенні цих позовних вимог суд фактично вирішує питання неправомірності наданої позивачу відмови у наданні земельної ділянки в оренду, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі і в цій частині позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином провадження у даній справі підлягає закриттю.

Частиною 2 ст. 157 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на наведене вище, заявлені позивачем в межах даної справи позовні вимоги підлягають розгляду місцевим судом загальної юрисдикції в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 157, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В АЛ И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні в присутності позивача та представників сторін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадження або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, складеної повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Копію ухвали про закриття провадження у справі направити особам, які беруть участь у справі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 17 жовтня 2016 року.

Суддя Волгіна Н.П.