Справа № 2-а-5336/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2-а-5336/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Оніщенко Петрі Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у Шаргородському районі

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу в сумі 1 084 375,68 грн.

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася Державна податкова інспекція у Шаргородському районі Вінницької області (далі позивач) з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач) з позовом про стягнення податкового боргу в сумі 1 084 375,68 грн., мотивуючи його тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 319 820,04 грн., податку на додану вартість на суму 759 844 грн., збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 4 290,40 грн. та єдиного податку в сумі 421,24 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та додані у справу докази, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 4 290,40 грн., щодо задоволення решти позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_2 здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 30.11.2004 р. (а.с.7), взятий на податковий облік у ДПІ в Шаргородському районі 06.12.2004 р. та є платником єдиного податку (а.с.8,21).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з 01.07.2007 р. по 30.06.2010 р. встановлено порушення відповідачем ряду положення податкового законодавства.

З огляду на виявлені під час перевірки порушення податковим органом винесені податкові-повідомлення рішення, а саме: №/0 від 11.10.2010 року, яким відповідачу донараховано податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 319 820,04 грн. (а.с.11); №/0 від 11.10.2010 року, яким відповідачу донараховано податкове зобовязання по податку на додану вартість в сумі 759 844 грн., в т.ч.: 504 976 грн. за основним платежем та 254 868 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.15); №/0 від 11.10.2010 року, яким відповідачу донараховано податкове зобовязання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 4 290,40 грн., в т.ч.: 210,40 грн. за основним платежем та 4 080 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.18).

Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі вищевказані податкові повідомлення-рішення не оскаржені, зазначені в них суми до бюджету не сплачені, а тому за відповідачем рахується заборгованість в сумі 319 820,04 грн. по податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, 759 844 грн. - по податку на додану вартість та 4 290,40 грн. - по збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Крім того, судом також встановлено наявність у відповідача заборгованості по сплаті єдиного податку в сумі 421,24 грн.

Факт заборгованості відповідача по сплаті вищезазначених платежів до бюджету підтверджується витягами з облікової картки платника податків станом на 24.12.2010 р. (а.с.12,16,19,23-25) та довідкою про наявність заборгованості перед бюджетом № 301 від 23.12.2010 року (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ДПІ у Шаргородському районі 05.10.2010 року винесено відносно відповідача першу податкову вимогу форми Ф1 № 1/907 та 08.11.2010 року винесено другу податкову вимогу форми Ф2 № 2/1021 (а.с.10), які були отримані відповідачем відповідно 05.10.2010 року та 08.11.2010 року.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, вказані податкові вимоги залишились без виконання. Заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості, не призвели до добровільного її погашення відповідачем.

Також до матеріалів справи були долучені письмові пояснення відповідача з приводу виявлених порушень чинного законодавства (а.с.26), розрахунки штрафних санкцій по податку на додану вартість та збору за забруднення навколишнього природного середовища відповідно до акта перевірки від 07.10.2010 р. №199/17/НОМЕР_1 (а.с.17,20) та реєстри видаткових касових ордерів на отримання відповідачем коштів від ПрАТ Літинський молочний район в 2009 році та І півріччі 2010 року (а.с.13,14).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про систему оподаткування (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до загальнодержавних (обовязкових платежів) належить податок на додану вартість, податок з доходів фізичних осіб та збір за забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 р. (із змінами і доповненнями) Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва (далі Указ) ставка єдиного податку для субєктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Абзацом 1 п. 2 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА України № 599 від 29.10.1999 р. (далі Порядок) визначено, що підставою для видачі Свідоцтва є подання субєктом підприємницької діяльності фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього Порядку та платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць. Заява про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності подається за умови сплати всіх установлених податків та обовязкових платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви.

Абзац 4 п. 2 Порядку зазначає, що у разі щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

Абзац 2 п. 5 Указу передбачає, що субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування встановлено, що платники податків зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до частини 3 статті 9 даного Закону обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про систему оподаткування визначено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність, сплати податків і зборів (обовязкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обовязкових платежів) відповідно до законів України.

Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Оцінюючи визнання відповідачем позову в частині стягнення заборгованості по сплаті збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 4 290,40 грн., суд бере до уваги наступне.

Частиною третьою ст. 136 КАС України передбачено, що судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з ч. 4 цієї статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову в зазначеній частині позовних вимог не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, заявлені в позові суми підтверджується належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При винесенні рішення суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів в спростування позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (вул. Покутинська, 29, с. Джурин, Шаргородський район, Вінницька область, 23545, ідент. номер НОМЕР_1) в рахунок погашення податкового боргу перед місцевим бюджетом по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності кошти в сумі 319 820 (триста дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять) грн. 04 коп. на розрахунковий рахунок в установі банку УДК у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0692, перед Державним бюджетом України по податку на додану вартість кошти в сумі 759 844 (сімсот п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. на розрахунковий рахунок в установі банку УДК у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0687, перед місцевим бюджетом по збору за забруднення навколишнього природного середовища кошти в сумі 4 290 (чотири тисячі двісті дев'яносто) грн. 40 коп. на розрахунковий рахунок в установі банку УДК у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0692, перед місцевим бюджетом по єдиному податку кошти в сумі 421 (чотириста двадцять одна) грн. 24 коп. на розрахунковий рахунок в установі банку УДК у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0692.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови оформлено 04 лютого 2011 року.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович