Справа № 815/2955/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2955/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м.Одеса

09год.10хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, який також діє в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Приморського районного у місті ОСОБА_3 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, який також діє в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій позивач просить суд:

- зобовязати ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження позивача №21 від 22.03.1973 року, серії І-ДВ №287757, складеного Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, а саме змінити національність в графі батька з українець на німець;

- зобовязати ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини позивача ОСОБА_2 №742 від 16.12.2003 року, серії І-ЖД №191584, а саме в розділі батько в графі національність вказати німець замість --- (тобто прочерк).

У судовому засіданні 15.08.2016р. протокольною ухвалою суду було замінено відповідача ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на належного відповідача Приморський районний у місті ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст. 52 КАС України.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що згідно Свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 04.01.1973р., актовий запис №21, виданого Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, серія І-ДВ №287757 від 22.03.1973 року, батьком позивача є ОСОБА_4 - «українець», а матір ОСОБА_5, - «росіянка». В графі «відомості про національність батька» зазначено «українець», яку позивач бажає змінити на «німець», вважаючи, що вказане являється помилкою. Так, позивач одружився на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище «Клюндт». Під час перебування у шлюбі народилась донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про народження, виданого 16.12.2003 року, актовий запис № 742, серії №191 в графі «національність» вказано «», в графі «громадянство» вказано «громадянин України» та «громадянка України».

Разом з чим, в актовому записі про народження батька позивача ОСОБА_4 № 2792 від 07.06.1940 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, національність батька зазначено «німець», національність матері - «росіянка». Тобто один з батьків позивача за національністю «німець», а другий - «росіянка». Згідно з архівною довідкою № 427 від 16.03.2015 року, виданою Державним архівом Одеської області, стосовно складу сімї дідуся позивача ОСОБА_7 також вказана національність дідуся та батька позивача, як «німець», а національність бабусі позивача, як «росіянка». Згідно з архівною довідкою № 4/7-К-30-2886 від 03.06.2015року, виданою Інформаційним центром МВС Росії по Удмуртській Республіці бабуся позивача ОСОБА_8 також за радянських часів зазнала репресій як особа німецької національності і перебувала в таборі при спеціальній комендатурі №11 Вавожського району Удмуртської АРСР.

Позивач, з метою дійсного підтвердження своєї національності та національності своєї доньки, а також для вільного підтримання культурних та родинних стосунків з родичами з Німеччини, звернувся до органів РАЦС для внесення змін в актовий запис. Листом відділу реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі №2769/10-36 від 25.05.2016 року відповідачем було відмовлено у внесенні змін до актових записів.

На думку ОСОБА_1 така відмова є протиправною та такою, що порушує його особисті немайнові права, він вважає, що має право на ту національність, яку мали його родичі, яку визнав та й перейняв для себе. Аналогічно стосується його доньки ОСОБА_2, яка може перейняти національність свого батька.

Позивач вважає, що має право на відновлення своєї дійсної національності, на відновлення етнічного походження. За таких обставин, він має право вимагати від відповідача внести зміни до національності доньки позивача у відповідних актових записах, з цього приводу звернувся до адміністративного суду з позовом.

Від позивача 03.10.2016 року до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. До суду від відповідача надійшов лист від 14.09.2016 року вх.№23881/16, в якому останній зазначив, що заперечень проти внесення змін до актового запису та клопотань не має, вважає, що права позивача ОСОБА_3 порушені не були, просить суд розглянути справу за відсутності представника Приморського районного у місті ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвалою суду від 03.10.2016р. поновлено провадження у справі.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 він народився 04.01.1973 року, про що зроблено актовий запис №21 від 22.03.1973р. Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаравського краю Російської Федерації. В свідоцтві про народження серії І-ДВ №287757 від 22.03.1973 року, в розділі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_4, національність - українець, мати ОСОБА_5, національність росіянка.

Також як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження від 16.12.2003 року, серії 1-ЖД №191584, виданого третім відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_9, в розділі «батьки» в графі національність батька вказано «----», в графі громадянство громадянин України, в графі мати ОСОБА_9, національність «----», громадянство громадянка України.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_4 від 16.05.1957 року, серія ГД №979016, виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, в розділі «батьки» зазначено: в графі «батько» ОСОБА_7, національність німець, мати ОСОБА_8, національність росіянка (актовий запис №2792 від 07.06.1940 року).

ОСОБА_1, бажаючи внести зміни до актового запису про народження позивача №21 від 22.03.1973 року, а саме змінити національність в графі батька з «українець» на «німець», звернувся із заявою до відповідача, від 26.06.2015р., зареєстрованою за №254/12.4-80.

Відповідач, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про народження № 21 від 22.03.1973 року, складеного виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговань Хабаровського краю Російської Федерації: національність батька змінити з «українець» на «німець», склав Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, відповідно до якого неможливо внести зміни до актового запису про народження заявника №21 від 22.03.1973 року. Зі змісту означеного висновку вбачається, що відділом були досліджені документи надані позивачем разом з заявою та було встановлено, що в актовому записі про народження батька заявника № 2792 від 07.06.1940 року, складеному Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції національність батька зазначено «німець», національність матері - «росіянка». Такі ж відомості вказані і в повному витязі з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження № 15844029 від 26.09.2015 року. Тобто, один з батьків дитини - німець, другий - росіянин. Відповідно до архівної довідки № К-424 від 16.03.2015 року, виданій Державним архівом Одеської області в книзі реєстрації актів про народження відділу ЗАГС міського району м. Одеси за 1925 рік є запис № 11446 від 16.10.1925 року про народження брата батька заявника «Клюндт Вілланда Андрійовича», де національність батька зазначено «німець», національність матері - «українка». Згідно з Положенням про паспортну систему в СРСР, затвердженим ОСОБА_10 Міністрів СРСР від 28.08.1974 року № 677 «Паспорт громадянина ОСОБА_11 Радянських Соціалістичних Республік є основним документом, який посвідчує особу радянського громадянина. До паспорту вносяться наступні відомості про особу громадянина: прізвище, імя, по батькові; число, місяць, рік народження; місце народження; національність. Запис про національність у паспорті проводиться відповідно до національності батьків. Якщо батьки належать до різних національностей, то при видачі вперше паспорту національність вказується за національністю батька або матері за бажанням отримувача паспорта. У подальшому запис про національність зміні не підлягає.». Отже, помилки ЗАГСУ при написанні національності батька заявника в актовому записі про народження, не було. Підстав для внесення змін стосовно національності батька заявника, немає, оскільки дідусь та бабуся заявника також були різної національності.

Також листом від 28.05.2016 року №2769/10-36 ОСОБА_3 розяснив позивачу неможливість внесення відповідних змін до актового запису ОСОБА_1 №21 від 22.03.1973 року.

Не погоджуючись з такими рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав, вимагаючи зобовязати відповідача вчинити певні дії.

У відповідності до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, пов'язані з діяльністю органів державної реєстрації актів цивільного стану проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за № 2398-VI від 01.07.2010 року.

Згідно з частиною 5 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за №96/5 затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (надалі - Правила).

У відповідності до пункту 1.1 розділу І Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Приписами пункту 1.5 розділу І Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Положеннями пункту 2.12 розділу ІІ Правил визначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Як убачається з матеріалів, що вивчались ОСОБА_3 за заявою позивача від 26.06.2015р., позивач не звертався з відповідною заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_2 актовий запис №742 від 16.12.2003 року, не отримував обґрунтованого висновку ОСОБА_3 з цього приводу, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні частини позовних вимог про зобовязання ОСОБА_3 внести зміни до актового запису про народження дитини позивача ОСОБА_2 №742 від 16.12.2003 року, серії І-ЖД №191584, а саме в розділі батько в графі національність вказати німець замість --- (тобто прочерк).

Разом з чим, суд погоджується з правовою позицією позивача в частині позовних вимог про зобовязання внести зміни до актового запису про народження позивача №21 від 22.03.1973 року, складеного Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, а саме змінити національність в графі «батько» з «українець» на «німець»; з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в актовому записі про народження батька позивача № 2792 від 07.06.1940 року, складеному ОСОБА_3 актів громадянського стану, національність батька зазначено «німець», національність матері - «росіянка». Такі ж відомості вказані і в повному витязі з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження №2792 (а.с.25-26).

Відповідно до архівної довідки № К-424 від 16.03.2015 року, виданої Державним архівом Одеської області, в книзі реєстрації актів про народження відділу ЗАГС міського району м. Одеси за 1925 рік є запис № 11446 від 16.10.1925 року про народження брата батька заявника «Клюндт Вілланда Андрійовича», де національність батька зазначено «німець», національність матері - «українка».

Відповідно до архівної довідки №К-427 від 16.03.2015 року в переписному листі громадян, які проживали в період німецько-румунської окупації 1941-1944 роках в АДРЕСА_1, значиться сім'я в составі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, німець, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1908 року, голова сім'ї; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, росіянка, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1911 року, жінка голови сім'ї; ОСОБА_8 Вілланд, ІНФОРМАЦІЯ_7, німець, проживаючий у м. Одесі з 1925 року, син голови сім'ї, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, німець, проживаючий у м. Одесі з 1940 року, син голови сім'ї.

З досліджених судом доказів вбачається, що дідусь позивача, ОСОБА_7, за національністю німець.

Крім того, згідно з архівною довідкою № 4/7-К-30-2886 від 03.06.2015року, виданою Інформаційним центром МВС Росії по Удмуртській Республіці бабуся позивача ОСОБА_8 за радянських часів зазнала репресій як особа німецької національності і перебувала в таборі при спеціальній комендатурі №11 Вавожського району Удмуртської АРСР

Згідно актового запису про народження ОСОБА_4 від 07.06.1940 року №2792 в розділі «Відомості про батьків», в графі батько зазначено ОСОБА_7, в графі національність «німець», в графі мати ОСОБА_8, в графі національність «росіянка». Такі ж самі відомості зазначені в повному витязі з ДРАЦСГ щодо ОСОБА_1 №3 від 04.03.2015 року.

Отже, батько ОСОБА_1 належить до німецької національності, що підтверджується наведеними вище доказами.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України від 25 червня 1992 року №2494-XII «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Частинами першою та четвертою ст. 6 Закону України №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

У відповідності до ч.1 ст.22 зазначеного Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

У відповідності до ч.6 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Підпунктом 2.13.2 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Також пп.2.13.12 п.2.13 зазначених Правил встановлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з п.2.16.7 п.2.16 зазначених Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Пунктом 2.18 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

В межах цієї справи суд не встановлює факту належності позивача до певної національності. Суд підтверджує наявність у позивача підстав для реалізації права вільного вибору національності одного з батьків, для чого необхідно виправити помилку в актовому записі №21 щодо національності батька позивача - ОСОБА_4.

З урахуванням наданих суду доказів, якщо ОСОБА_1 бажає зазначення у відповідних актових записах, які містять графу «національність» національності його батька «німець», то суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови та законодавчих обмежень для таких змін у відповідному актовому записі.

Як видно зі змісту ОСОБА_10 Верховної ОСОБА_10 України від 26.06.1992р. Про затвердження положень про паспорт громадянина україни та свідоцтва про народження та ОСОБА_10 КМУ №1367 від 12.09.2002р. (зі змінами №1025 від 10.11.2010р.), на даний час нормативними актами України фактично не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує особу.

Разом з тим, ст.11 Закону України Про національні меншини в Україні передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Крім того, як слідує з приписів ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної та мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Також, слід звернути увагу й на те, що право на належність особи до певної національності або національної меншини, зокрема захищається і Міжнародною Рамковою Конвенцією Про захист національних меншин від 01.02.1995р. (ратиф. Україною 09.12.1997р., чинна з 01.05.1998р.), зі змісту ст.3 якої слідує, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкодувати такій особі.

Приймаючи до уваги надані позивачем та відповідачем докази, а також численну судову практику з цих питань, суд дійшов висновку про необґрунтованість відмови відповідача у внесенні спірних змін в актовий запис та відповідно про законність і правомірність позовних вимог про зобовязання відповідача внести зміни до актового запису про народження позивача №21 від 22.03.1973 року, складеного Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, а саме змінити національність в графі батька з українець на німець (пункт 17 актового запису).

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Статтею 1 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд приходить до висновку, що для відновлення прав позивача необхідно зобовязати Приморський районний у місті ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження позивача №21 від 22.03.1973 року, складеного Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, а саме змінити національність в графі «батько» з українець на німець (пункт 17 актового запису).

За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити згідно ст.94 КАС України.

Керуючись ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, який також діє в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Приморського районного у місті ОСОБА_3 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Приморський районний у місті ОСОБА_3 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №21 від 22.03.1973 року, складеного Виконавчим комітетом Октябрьської селищної ради міста Совговонь Хабаровського краю Російської Федерації, а саме змінити національність в графі «батько» з українець на німець (пункт 17 актового запису №21 від 22.03.1973р.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приморського районного у місті ОСОБА_3 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 551(пятсот пятдесят одну)грн. 00коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ОСОБА_10 або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян