Справа № 814/1745/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Миколаїв

12 жовтня 2016 р. Справа № 814/1745/16

Суддя Миколаївського окружного адімністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 56500

доПриватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_2, вул. Дмитрівська, 33-35 д, м. Київ, 01000 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, АДРЕСА_2 1, 01001

треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія" "Вектор Плюс", пр-т Московський, 28-А, м. Київ, 04073 РІНГБЕЛЛ ЛІМІТЕД, Кіпр, Агіас Цоніс, 50, Аріанті корт 2-й пов.

провизнання неправомірними дій,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій.

Позивач просить визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності ТОВ Факторингова компанія "Вектор Плюс" на квартиру, загальною площею (кв. м.): 54,6, житловою площею (кв.м.): 29,9, розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вулиця 60-років ЖовтняАДРЕСА_3 та скасувати рішення приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25004622 від 03.10.2015 10:32:39; визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального ОСОБА_3 щодо державної реєстрації обтяження іпотекою квартири, загальною площею (кв. м.): 54,6, житловою площею (кв.м.): 29,9, розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вулиця 60-років ЖовтняАДРЕСА_3 на користь РІНГБЕЛЛ ЛІМІТЕД, та скасувати рішення приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27440394 від 23.12.2015 22:22:51.

В обґрунтування позову зазначалось, що 18.09.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та позивачем було укладено кредитний договір за № 1404/0908/98-018. В забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором від 18.09.2008 року укладено Іпотечний договір, за яким в іпотеку передавалося: нерухоме майно - квартира загальною площею (кв. м.): 54,6, житловою площею (кв.м.): 29,9, розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вулиця 60-років ЖовтняАДРЕСА_3.

28.11.2012 року ПАТ "Сведбанк" (правонаступник ВАТ "Сведбанк") відступило ТОВ Факторингова компанія "Вектор Плюс" відповідно до Договору факторингу свої права вимоги за зобов'язаннями Позичальника за кредитним та іпотечним договорами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, суд дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Таким чином, суд вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловнена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року по справі № 826/4858/15.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як наслідок, позивач не позбавлений права звернутися до місцевого суду за нормами Цивільного процесуального кодексу України для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

У разі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Оскільки у відкритті провадження відмовлено, суд також повертає клопотання про забезпечення позову, тому що воно може бути розглянуто тільки в справі, в якій відкрито провадження адміністративним судом.

Керуючись статтями 2, 109, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачеві невідкладно разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Ухвала набирає законної сили після закінчення 5-денного строку з дня проголошення ухвали, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили ухвали за наслідками апеляційного провадження. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення/отримання копії ухвали, апеляційної скарги, вимоги до якої встановлені статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. О. Гордієнко