Справа № 804/6882/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 жовтня 2016 р.Справа №804/6882/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончарова І.А., розглянувши клопотання Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» в інтересах членів громадського формування про забезпечення адміністративного позову Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» в інтересах трудового колективу Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» до Міністерства охорони здоровя України про визнання протиправним та скасування наказу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» в інтересах членів громадського формування до Міністерства охорони здоровя України, в якому позивач, просить: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства охорони здоровя України від 30.09.2016 року за № 101-о.
Разом із позовною заявою позивачем було надано клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі № 804/4748/16 шляхом зупинення дії наказу Міністерства охорони здоровя України від 30.09.2016 року за № 101-о.
В обґрунтування клопотання позивачем зазначено про ознаки протиправності оскаржуваного наказу, яким звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України», у звязку із закінченням строку дії контракту від 12.10.2011 № 610, що виразилися у порушені процедури призначення особи ректором, а також негативні наслідки винесення наказу - призначення виконуючого обовязки ректора на невизначений строк, що порушує інтереси вищого навчального закладу та його трудового колективу, і суперечить приписам чинного законодавства України та ОСОБА_2 Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України». В свою чергу подання позову від імені Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» в інтересах трудового колективу Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» обумовлено порушенням прав трудового колективу як осіб, що мають право на участь у виборі керівника вищого навчального закладу.
Суд вважає можливим вирішити клопотання відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України негайно без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 30 вересня 2016 року Міністерством охорони здоровя України було постановлено наказ № 101-о, яким звільнено з посади ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_1, у звязку із закінченням строку дії контракту від 12.10.2011 № 610 відповідно до підпункту 6.2.1., пункту 6.2. контракту, згідно з пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України, з 12.10.2016 року.
Зазначеним наказом також покладено виконання обовязків ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» на ОСОБА_3 з 13.10.2016 до призначення ректора у встановленому законодавством порядку.
Згідно Положення про Міністерство охорони здоровя України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року за № 267, Міністерство охорони здоровя України (МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Згідно підпункту 14 п. 4 того ж Положення про Міністерство охорони здоровя України, МОЗ України утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи та організації, у тому числі заклади охорони здоровя, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, формує кадровий резерв на посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління МОЗ.
Разом з тим, відповідно до п. 5.1 ОСОБА_2 Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» безпосереднє управління діяльністю ОСОБА_2 здійснює ректор. Його права, обовязки та відповідальність визначаються законодавством і ОСОБА_2. ОСОБА_4 обирається шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому Законом України «Про вищу освіту» та цим ОСОБА_2, і може бути звільнений із займаної посади наказом МОЗ України, а також у зв'язку з прийняттям рішення про його відкликання конференцією трудового колективу ОСОБА_2 з підстав, визначених законодавством про працю, за порушення цього ОСОБА_2 та умов контракту.
Пунктом 5.2. ОСОБА_2 передбачено, що брати участь у виборах ректора ОСОБА_2 мають право: кожен науковий та науково-педагогічний штатний працівник ОСОБА_2; представники з числа інших штатних працівників, які обираються відповідними працівниками шляхом прямих таємних виборів; виборні представники з числа студентів, які обираються студентами шляхом прямих таємних виборів. При цьому загальна кількість (повний склад) наукових, науково-педагогічних і педагогічних працівників ОСОБА_2 повинна становити не менше 75 відсотків загальної кількості осіб, які мають право брати участь у виборах; кількість виборних представників з числа інших працівників ОСОБА_2 - до 10 відсотків, а кількість виборних представників з числа студентів - не менше 15 відсотків осіб, які мають право брати участь у виборах.
Також передбачено, що вибори вважаються такими, що відбулися, якщо участь у них взяли більше 50 відсотків загальної кількості осіб, які мають право брати участь у виборах, кожен з яких має один голос і голосує особисто. З особою (кандидатурою), яка набрала більше 50 відсотків голосів осіб, які мають право брати участь у виборах, МОЗ України укладає контракт строком на п'ять років не пізніше одного місяця з дня її обрання.
Аналогічні норми викладені у статті 42 Закону України «Про вищу освіту», якою передбачено, що керівник вищого навчального закладу обирається шляхом таємного голосування строком на пять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом вищого навчального закладу.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» засновник (засновники) новоутвореного вищого навчального закладу або уповноважений ним (ними) орган (особа) призначає (призначають) виконувача обовязків керівника вищого навчального закладу, але не більш як на шість місяців.
Однак оскаржуваним наказом призначено виконуючого обовязки на невизначений строк - до призначення ректора у встановленому законодавством порядку.
Отже порядок призначення керівника вищого навчального закладу є імперативним, а посада ректора є виборною посадою.
Позивач зазначає, що подання даного позову Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» зумовлено порушенням прав трудового колективу ОСОБА_2, як осіб, що мають, відповідно до Закону України «Про вищу освіту» та ОСОБА_2, право на участь у виборі керівника вищого навчального закладу.
Позивач вказує, що членами Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» є члени трудового колективу Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України».
Отже даний позов подано саме в інтересах трудового колективу ОСОБА_2, права якого є порушеними та потребують захисту.
Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України „Про громадські об'єднання" від 22 березня 2012 року №4572-VI.
Відповідно до офіційного тлумачення Закону України „Про громадські об'єднання" Конституційним Судом України у Рішенні від 28.11.2013 року (справа №1-17/2013) громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом.
Законом України „Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" визначено засади участі у громадян в охороні громадського порядку і державного кордону.
Так, Громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об'єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров'я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
Розглядаючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що прийняття наказу про призначення на посаду має бути у відповідності до результатів таємного голосування наведеного вище кола осіб.
На підставі вище зазначеного, оскільки призначення особи на посаду виконуючого обовязки на невизначений строк може призвести до затягування терміну перебування особи на посаді понад термін, встановлений законом, суд вважає, що дія наказу Міністерства охорони здоровя України від 30.09.2016 року за № 101-о в частині призначення до вирішення справи по суті, призведе до порушення конституційних прав і свобод осіб членів трудового колективу ОСОБА_2, які мають право брати участь у виборах ректора ОСОБА_2, а також виборних представників з числа студентів, в свою чергу виконання судового рішення у справі буде ускладнено.
На підставі вище викладеного, враховуючи те, що до ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам певних осіб, у звязку з чим для відновлення майнових прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд вважає за можливе клопотання про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково, а саме зупинити дію наказу Міністерства охорони здоровя України від 30.09.2016 року за № 101-о в частині покладення виконання обовязків ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» на ОСОБА_3 з 13.10.2016 до призначення ректора у встановленому законодавством порядку до вирішення справи по суті.
Щодо зупинення дії наказу в частині звільнення з посади ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_1, судом визнається не обґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять переконливих відомостей про наявність ознак, які вказували б на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.
При цьому, суд зазначає, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Відповідно до ч.3 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.
Згідно з ч.4 ст. 117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
На підставі викладеного, керуючись ст. 117, ст. 118, ст. 165 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Громадського формування з охорони громадського порядку «Всеукраїнське формування безпека руху» в інтересах членів громадського формування про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.
До вирішення адміністративної справи № 804/6882/16 Дніпропетровським окружним адміністративним судом по суті:
- зупинити дію наказу Міністерства охорони здоровя України від 30.09.2016 року за № 101-о в частині покладення виконання обовязків ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» на ОСОБА_3 з 13.10.2016 до призначення ректора у встановленому законодавством порядку.
В іншій частині клопотання про забезпечення адміністративного позову залишити без задоволення.
Ухвала набуває чинності з дати її ухвалення і підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_5