Справа № 2-а-3032/10/0270
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 р. Справа № 2-а-3032/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича,

при секретарі судового засідання: Савченко Олені Олегівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю

відповідача : не зявився

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Вінницької районної державної адміністрації, третя особи на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 16.10.2009 року № 1575.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно оскаржуваного розпорядження відповідачем надано ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,3764 га. Разом з тим, як стверджує позивач, при огляді кадастрового плану вказаної земельної ділянки зясовано, що до її складу включені земельні ділянки, що розташовані під належними позивачу на праві власності будівлями. Таким чином, позивач вважає протиправним та просить суд скасувати розпорядження від 16.10.2009 року № 1575 "Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради за межами населеного пункту".

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, окремо зазначивши, що оскаржуване розпорядження прийнято необґрунтовано, оскільки відповідачем не враховано, що відповідні споруди згідно рішення загальних зборів громадян співвласників майнових сертифікатів реорганізованого КСП ім.Кірова були виділені ОСОБА_3 10.07.2008 року, крім того між позивачем та спілкою укладено третейську угоду, в результаті чого 19.09.2008 року третейським судом прийнято рішення щодо даного майна. Також представник позивача наголошує на тому, що рішення Вінницького районного суду від 01.10.2008 року у справі № 2-1607/08 на підставі якого третій особі видано реєстраційне посвідчення, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.01.2009 року скасоване. За вказаних обставин, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити шляхом визнання дій відповідача протиправними та скасування оскаржуваного розпорядження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав клопотання №01-1-36-1781 від 18.08.2010 року, яким просить розглянути справу без його участі. Разом з тим, позиція відповідача вбачається із письмових заперечень № 01-1-35-1588 від 28.07.2010 року, в яких проти задоволення позову відповідач заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на думку відповідача, ОСОБА_3 оскаржується рішення щодо права володіння спірним майном, яке не має жодного відношення та не повязане з правом гр. ОСОБА_2 на одержання земельної ділянки. Крім того, як стверджує відповідач, чинний Земельний кодекс України не ставить обовязковою умовою наявність у громадян майна для вирішення питання про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Третя особа, ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позову також заперечив, посилаючись на письмові заперечення від 10.08.2010 року, окремо суду пояснивши, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведеного жодного доказу, з якого б вбачалось, в чому саме полягає незаконність прийнятого розпорядження № 1575 Вінницької РДА від 16.10.2009 року, та яким саме чином порушені права позивача на момент прийняття вказаного розпорядження.

Суд, перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі реєстраційного посвідчення від 10.12.2009 року (а.с. 6) ОСОБА_3 являється власником майна (майнового комплексу) обєктів нерухомості, що знаходиться в с.Переорки Вінницького району Вінницької області по вул.Шевченка, 1-Б.

Вказане реєстраційне посвідчення видане позивачу на підставі свідоцтва про право власності № 16 від 10.10.2008 року (а.с. 7), згідно з рішенням виконкому Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 106 від 14.08.2008 року.

Вінницькою РДА № 1575 від 16.10.2009 року прийнято розпорядження "Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради за межами населеного пункту".

Згідно з вказаним розпорядженням, ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,3764 га.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 896 від 21.06.2010 року, при огляді кадастрового плану наданої ОСОБА_2 земельної ділянки встановлено, що до її складу включені земельні ділянки, що розташовані під належними позивачу на праві власності будівлями.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 3 Земельного кодексу України визначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України та Земельним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, то на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не враховано того, що відповідні споруди, згідно рішення загальних зборів громадян - співвласників майнових сертифікатів реорганізованого КСП ім. Кірова від 29.06.2008 року, були виділені ОСОБА_3 10.07.2008 року.

Між ОСОБА_3 та спілкою 10.07.2008 року було укладено третейську угоду, а 19.09.2008 року прийнято рішення третейського суду щодо цього майна, в звязку з чим, на підставі рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 106 від 14.08.2008 року, позивачу видане свідоцтво про право власності № 16.

При цьому, відповідачем не взято до уваги той факт, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.01.2009 року скасовано рішення Вінницького районного суду м. Вінниці від 01.10.2008 року, відповідно до якого третій особі - ОСОБА_2 було видано реєстраційне посвідчення на спірне майно.

ОСОБА_2 було подано позов про скасування третейскої угоди, рішення третейского суду та реєстраційного посвідчення від 10.12.2009 року, виданого позивачу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.05.2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Дане рішення набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 02.09.2010 року (а.с. 133-136).

Таким чином, загальними судами підтверджено право власності на спірний майновий комплекс за позивачем, який позбавлений можливості посвідчити це право у встановленому законом порядку, оскільки оскаржуваним розпорядженням надано дозвіл на складання проекту відведення на відповідну земельну ділянку третій особі.

Стосовно доводів третьої особи про те, що під час прийняття розпорядження Вінницькій районній державній адміністрації було відомо про наявність спору щодо майна то воно спростовується тим, що оскаржуване розпорядження було прийняте 16.10.2009 року, адміністративний позов ОСОБА_3 до Ленінського районного суду було подано 10.11.2009 року, що вбачається із відмітки Ленінського районного суду м. Вінниці на копії позовної заяви. Тобто адміністративний позов було подано через місяць після прийняття розпорядження.

Відповідно до ст. ст. 41, 43, 50 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", акти місцевих державних адміністрацій ненормативного характеру, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший термін введення їх у дію.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративному судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 цього Кодексу).

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а отже підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Вінницької районної державної адміністрації № 1575 від 16.10.2009 року "Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради, за межами населено пункту".

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 17.09.10

Суддя Альчук Максим Петрович

14.09.2010