Справа № 2-а-2699/10/0270
Суддя: Сторчак Володимир Юрійович
Дата ухвалення: 2010-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2010 р. Справа № 2-а-2699/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі Головуючого судді Сторчака Володимира Юрійовича, при секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник

відповідача : ОСОБА_2 - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Могилів-Подільського міського територіального медичного об"єднання

до: Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Південно-Західному регіоні"

про: скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Могилів-Подільське міське територіальне медичне об'єднання (надалі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Південно-Західному регіоні" ( надалі - відповідач ) про скасування постанови про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою №06/10-0038 від 03.06.2010 року на відповідача накладено штраф в розмірі 510,00 грн. за невиконання розпорядження Інспекції з енергонагляду №06/13-2049 від 19.10.2009 року про встановлення резервної ( автономної) системи електроживлення.

Як зазначає позивач, придбання та встановлення резервної (автономної) системи електроживлення коштує 150000 грн. Могилів-Подільське МТМО фінансується з міського бюджету. Оскільки кошторис доходів і видатків МТМО був затверджений 14.05.2010 року на сесії Могилів-Подільської міської ради і не передбачав капітальних видатків, позивач не мав змоги придбати систему резервного (автономного) електроживлення на виконання розпорядження Інспекції з енергонагляду №06/13-2049 від 19.10.2009 року.

За таких обставин, позивач просить суд скасувати постанову №06/10-0038 від 03.06.2010 року про накладення на нього штрафу в розмірі 510,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених в запереченні на позов. Зокрема, відповідач вказує на те, що позивачем не вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо виконання розпорядження №06/13-2049 від 19.10.2009 року, в результаті чого накладення штрафу в розмірі 510,00 грн. було здійснено відповідачем правомірно у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження №06/13-2049 від 19.10.2009 року, позивача зобов'язано схему електропостачання струмоприймачів 1 категорії по надійності електропостачання привести у відповідність з їх категорійністю.

Розпорядження №06/13-2049 було вручене позивачу 19.10.2009 року. Строк виконання цього розпорядження був встановлений до 20.04.2010 року.

21.05.2010 року відповідачем була проведена перевірка виконання вказаного розпорядження за результатами якої було встановлено, що вимоги розпорядження №06/13-2049 від 19.10.2009 року не виконано, що підтверджується актом перевірки від 21.05.2010 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9.26 „Про електроенергетику" за ухилення від виконання цього розпорядження на позивача 03.06.2010 року старшим державним інспектором з енергетичного нагляду ОСОБА_3 була винесена постанова про накладення штрафу №06/10-0038 в сумі 510 гривень.

Даючи правову оцінку діям відповідача щодо прийняття оскаржуваної постанови №06/10-0038 від 03.06.2010 року, суд в першу чергу звертає увагу на те, що останній повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Південно-Західному регіоні" є відокремленим підрозділом державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" і створений відповідно до наказу НЕК "Укренерго" №63 від 20.02.2006 року.

У своїй діяльності, підрозділ керується Положенням, затвердженим директором НЕК "Укренерго" ОСОБА_4 21.03.2006 року. Відповідно до п.п.2.2.2. п.2 даного Положення, він наділений правом здійснювати контроль за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж здійснює нагляд за додержанням вимог технічної експлуатації електричних станцій і мереж, вимог технічної експлуатації енергетичного обладнання об'єктів електроенергетики, підключених до об'єднаної енергетичної системи України.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про скасування постанови №06/10-0038 від 03.06.2010 року, позивач вказує на те, що придбання та встановлення резервної (автономної) системи електроживлення коштує 150000 грн. Могилів-Подільське МТМО фінансується з міського бюджету. Оскільки кошторис доходів і видатків МТМО був затверджений 14.05.2010 року на сесії Могилів-Подільської міської ради і не передбачав капітальних видатків, позивач не мав змоги придбати систему резервного (автономного) електроживлення на виконання розпорядження Інспекції з енергонагляду №06/13-2049 від 19.10.2009 року.

Статтею 26 Закону України „Про електроенергетику" встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

У відповідності з вимогою ст.27 вказаного Закону суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Держенергонагляду у вигляді накладення штрафу в розмірі до п'яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85000грн.).

Згідно п.2 ст.218 ГПК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, виходячи з даних правових норм, позивач повинен був вжити всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо виконання законної вимоги відповідача для того щоб уникнути наступлення такої відповідальності.

Зокрема судом встановлено, що позивач був зобо"язаний ще в 2009 році, після отримання розпорядження №06/13-2049 від 19.10.2009 року, у відповідності з вимогами Бюджетного кодексу України, підготувати та звернутись до розпорядника міських бюджетних коштів у м. Могилів -Подільському з заявою про необхідність включення до проекту бюджету міста на 2010 рік фінансування витрат на виконання робіт по приведенню схеми електропостачання струмоприймачів 1 категорії по надійності електропостачання до 1 категорії, до заяви надати пояснювальну записку з зазначенням необхідності фінансування проведення цих робіт та зазначити правову підставу їх проведення. Крім того, позивач повинен був надати належним чином підготовлену проектно -кошторисну документацію де б і зазначалась сума коштів яка необхідна для проведення цих робіт.

Проте, всупереч викладеному, позивач не вжив всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо виконання законної вимоги відповідача, а саме розпорядженням №06/13-2049 від 19.10.2009 року у встановлений строк.

Суд не бере до уваги посилання позивача, на те, що ним надіслано лист-клопотання №01/01-04-1207 Могилів-Подільському міському голові про виділення із резервного фонду місцевого бюджету коштів на придбання і встановлення резервної ( автономної) системи електроживлення, оскільки, даний лист був направлений лише 09.06.2010 року, тобто після закінчення терміну виконання розпорядження №06/13-2049, а саме 20.04.2010 року та після прийняття постанови про накладення штрафу №06/10-0038 від 03.06.2010 року .

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з норм ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні з боку відповідача надано достатньо аргументів та доводів, які свідчать що оскаржувана постанова про накладення штрафу №06/10-0038 від 03.06.2010 року, прийнята правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час позивач не довів обставин якими обґрунтувано позовні вимоги, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ч.1 ст. 254 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови оформлено: 15.09.10

Суддя Сторчак Володимир Юрійович

10.09.2010