Справа № 805/1695/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року справа №805/1695/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі №805/1695/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення № 131 від 01.04.2016,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС (далі ТОВ Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС, товариство) звернулось до суду з позовом до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі Інспекція), відповідно до якого просило визнати незаконним та скасувати рішення № 131 Інспекції від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 27 659,70 грн., та пені у розмірі 4 022,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що в силу п. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464-VI) він звільнений від відповідальності за невиконання обов'язку зі сплати єдиного внеску. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В матеріалах адміністративної справи містяться письмові заперечення відповідача в обґрунтування яких зазначено, що рішення № 131 Інспекції від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 27 659, 70 грн., та пені у розмірі 4 022, 90 грн. є обґрунтованою.

Відповідач вважає, що позивач є платником єдиного внеску та не звільняється від обов'язку щодо сплати єдиного внеску на підставі спірного рішення. Крім того, відповідач зазначає, що сертифікат Торгово-промислової палати України про настання саме форс-мажорних обставин до податкового органу не надавався. Відповідач зазначає, що позивачем порушені вимоги Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі Закон № 1669-VII), а саме за відсутності остаточного переліку території АТО та указу Президента України про закінчення антитерористичної операції платником податків зроблено хибний висновок, що він звільняється від виконання своїх обовязків щодо сплати єдиного соціального внеску.

Таким чином, Інспекція вважає, що спірні рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску винесене ним з урахуванням вимог діючого законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі № 805/1695/16-а адміністративний позов ТОВ Агрофірма «АГРОПРОМСЕРВІС» - задоволено частково. Скасовано рішення Інспекції № 131 від 01.04.2016 частково, на суму 26 061,53 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Cуд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнений від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що для звільнення від штрафу та/або пені, на відміну від звільнення від сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску, подання окремих заяв про звільнення від штрафу та/або пені, сертифікатів Торгово-промислової палати, тощо не потребується та п. 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до такого висновку, що до відповідача не може бути застосовано відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обовязків платника єдиного внеску, які нараховані відповідачем за період з 14 квітня 2014 року по 14 липня 2014 року у розмірі 5 468, 85 грн. та за період з 21 січня 2015 року по 07 серпня 2015 року у розмірі 20 625,84 грн. Тому позовні вимоги про скасування спірної вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Не погодившись із таким судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права,просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 1669-VII за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, які не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, подали до фіскального органу заяву та сертифікат Торгово-промислової палати України, не застосовується. Крім того, апелянт вказує, що згідно із статтею 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, а позивачем до податкового органу не надано сертифікату ТПП, що є порушенням вимог статті 10 Закону № 1669-VII щодо підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань.

Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції в описові частині постанови вказано, що скасуванню підлягає сума штрафів за період з 14.04.2016 по 14.07.2014 у розмірі 5468,85 грн. та за період з 21.01.2015 по 07.08.2015 у розмірі 20625,84 грн., що в сумі складає 26094,69 грн., а у резолютивній частині вказано суму що підлягає скасуванню 26061,53 грн. На користь Інспекції задоволено суму застосованого штрафу 1538,10 грн. та пені 240,97 грн., що всього складає 1779,07 грн. Якщо скласти суму задоволених вимог на користь платника та користь Інспекції отримує 26094,69 грн. + 1779,07 грн. = 27873,76 грн., а сума позову 31682,60 грн.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Тобто, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині скасування рішень податкового органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС (), зареєстрований платником податку на додану вартість, місцезнаходження: 85621, Донецька область, Марїнський район, c. ОСОБА_2, вул. Шахтарська, буд. 53, що підтверджується відповідним витягом з ЄДРПОУ.

Марїнською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області було прийнято рішення № 131 від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 27 659,70 грн., та пені у розмірі 4 022,90 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 11 квітня 2016 року на рішення № 131 від 01.04.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 27 659, 70 грн., та пені у розмірі 4 022, 90 грн. позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області було подану скаргу.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скаргу позивача залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, позивачем 29 березня 2016 року подано скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4270-23 від 11.01.2016 до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Головного управління Державної фіскальною служби України скаргу позивача залишено без задоволення.

Судами встановлено, що позивач сплатив єдиний соціальний внесок за спірні періоди у повному обсязі, що підтверджується відомістю аналітичного обліку по рахунку 65/65/0 за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 та платіжними дорученнями № 31 від 20 березня 2014 року на суму 19 882,06 грн., № 32 від 20.03.2014 на суму 20 307,76 грн., № 115 від 14 липня 2014 року на суму 28 352,81 грн., № 116 від 14 липня 2014 року на суму 30 103,33 грн., № 131 від 18.07.2014 на суму 26 030,22 грн., № 183 від 05 серпня 2014 року на суму 2 447,40 грн., № 203 від 14 серпня 2014 року на суму 30 320,94 грн., № 6 від 23 квітня 2015 року на суму 51855,26 грн., № 5 від 05 травня 2014 року на суму 21 041,99 грн., № 152 від 11 вересня 2014 року на суму 28 467,98 грн., № 237 від 17 жовтня 2014 року на суму 32 320,44 грн., № 384 від 18 листопада 2014 року на суму 30 002,82 грн., № 421 від 11 грудня 2014 року на суму 24 402,57 грн., № 460 від 30 січня 2015 року на суму 24 490,51 грн., № 464 від 30 січня 2015 року на суму 3 346,14 грн., № 16 від 09 липня 2015 року на суму 22 063,06 грн., № 55 від 15 липня 2015 року на суму 591,44 грн., № 74 від 05 серпня 2015 року на суму 28 072,11 грн., № 120 від 06 серпня 2015 року на суму 57 132,22 грн., № 235 від 16 вересня 2015 року на суму 26 879,70 грн., № 251 від 17 вересня 2015 року на суму 88,06 грн., № 323 від 16 жовтня 2015 року на суму 28 129,38 грн., № 328 від 19 жовтня 2015 року на суму 3 029,61 грн., № 406 від 11 листопада 2015 року на суму 32 324,57 грн., № 589 від 21 грудня 2015 року на суму 28 406,76 грн., № 771 від 11 лютого 2016 року на суму 21 144,70 грн., № 10 від 20 січня 2014 року на суму 27 263,12 грн.

Інспекцією позивачу нарахований штраф за порушення строків сплати єдиного соціального внеску у розмірі 7 006,86 грн., який виник за період з 21.02.2014 по 14.07.2014, а саме:

- у сумі 1 594,80 грн. за період з 21.05.2014 по 14.07.2014;

- у сумі 747,72 грн. за період з 21.02.2014 по 20.03.2014;

- у сумі 1240,49 грн. за період з 21.06.2014 по 14.07.2014;

- у сумі 1 769,85 грн. за період з 21.06.2014 по 14.07.2014;

- у сумі 863,71 грн. за період з 23.04.2014 по 05.05.2014;

- у сумі 790,29 грн. з 21.03.2014 по 24.03.2014.

Відповідачем позивачу нарахований штраф за порушення строків сплати єдиного соціального внеску у розмірі 20 652,84 грн., який виник за період з 21.01.2015 по 07.08.2015, а саме:

- у сумі 772,74 грн. за період з 21.05.2015 по 09.07.2015;

- у сумі 1856,24 грн. за період з 23.06.2015 по 05.08.2015;

- у сумі 3103,86 грн. за період з 21.03.2015 по 23.04.2015;

- у сумі 118,29 грн. за період з 23.06.2015 по 15.07.2016;

- у сумі 1848,89 грн. за період з 21.07.2015 по 07.08.2015;

- у сумі 3639,88 грн. за період з 23.06.2015 по 09.07.2015;

- у сумі 3758,18 грн. за період з 21.07.2015 по 05.08.2015;

- у сумі 1927,45 грн. за період з 21.01.2015 по 30.01.2015;

- у сумі 3627,31 грн. за період з 21.04.2015 по 23.04.2015.

Інспекцією платнику податків нарахована пеня за періоди

з 21.02.2014 по 20.03.2014 у сумі 209,36 грн.,

з 21.03.2014 по 24.03.2014 у сумі 31,61 грн.,

з 23.04.2014 по 05.05.2014 у сумі 112,28 грн.,

з 21.05.2014 по 14.07.2014 у сумі 877,14 грн.,

з 21.06.2014 по 14.07.2014 у сумі 297,72 грн.,

з 21.06.2014 по 14.07.2014 у сумі 424,76 грн.,

з 21.01.2015 по 30.01.2015 у сумі 96,37 грн.,

з 21.03.2015 по 23.04.2015 у сумі 527,66 грн.,

з 21.04.2015 по 23.04.2015 у сумі 54,41 грн.,

з 21.05.2015 по 09.07.2015 у сумі 193,18 грн.,

з 21.07.2015 по 05.08.2015 у сумі 300,65 грн.,

з 21.07.2015 по 07.08.2015 у сумі 166,40 грн.,

з 23.06.2015 по 05.08.2015 у сумі 408,37 грн.,

з 23.06.2015 по 09.07.2015 у сумі 309,39 грн.,

з 23.06.2015 по 15.07.2015 у сумі 13,60 грн., за порушення вимог п. 2, ч. 11, ст. 25 Закону № 2464-VI, що підтверджується розрахунком штрафних (фінансових) санкцій по донарахованих сумах за несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобовязання зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 21.02.2014 по 07.08.2015 на загальну суму 4 022,90 грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон № 1669-VII, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3 (9-4). Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

З огляду на дію зазначеної норми позивач звільнений від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Суд зазначає, що пункт 9-3 (9-4) розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI пов'язує звільнення платників єдиного внеску від штрафу та/або пені за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції з наявністю двох умов:

- перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція ;

- штраф та/або пеню застосовано до платника за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

За приписами абзаців першого та другого ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Тобто, пеня та штрафні санкції не є складовою недоїмки з єдиного внеску.

Суд зазначає, що для звільнення від штрафу та/або пені, на відміну від звільнення від сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску, подання окремих заяв про звільнення від штрафу та/або пені, сертифікатів Торгово-промислової палати, тощо не потребується та п. 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI не передбачено.

Відповідно до ст.1 Закону № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить селище ОСОБА_2, Донецької області, в селищі якого знаходиться ТОВ Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС.

Отже, позивач знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція (що не заперечується відповідачем).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 - триває.

Таким чином, відповідач є платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону № 2464-VI, та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яка на даний час триває.

На підставі наведеного, колегія судів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що до відповідача не може бути застосовано відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за невиконання обовязків платника єдиного внеску, які нараховані відповідачем за період з 14 квітня 2014 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування спірної вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи, що штраф в сумі 1538,01 грн. та пеню в сумі 240,97 грн. нараховано до 14.04.2014 р., вказані суми нараховані відповідачем правомірно, отже, позовні вимоги про скасування спірної вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги щодо допущення судом першої інстанції явної арифметичної помилки при підрахунку суми, на яку скасовано спірне рішення. Однак, зазначене питання може бути виправлено судом першої інстанції з власної ініціативи, або за заявою сторін, тому апеляційний суд не вважає за необхідне з цієї підстави скасовувати правильне по суті судове рішення.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,197, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі №805/1695/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма АГРОПРОМСЕРВІС до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення № 131 від 01.04.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

ОСОБА_3