Справа № 404/4527/16-а(2-а/404/1090/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
11 жовтня 2016 рокусправа № 404/4527/16-а провадження №2-а/404/1090/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2016 року по справі № 404/4527/16-а(провадження №2-а/404/1090/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальону Управління патрульної поліції в м.Кіровограді Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бургаз Максима Васильовича про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
в с т а н о в и В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальону Управління патрульної поліції в м.Кіровограді Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бургаз М.В. щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №707672 від 09.07.2016р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП;
скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №707672 від 09.07.2016р., винесену інспектором роти №3 батальону Управління патрульної поліції в м.Кіровограді Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бургаз М.В., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
В обгрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що при винесеня оскарженої постанови відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач фактично посилався на ті обставини, які зазначені у позові.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 09.07.2016р. інспектором роти №3 батальону Управління патрульної поліції в м.Кіровограді Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бургаз М.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №707672, згідно з якою позивач 09.07.2016р. о 13-15 год. в місті Кіровограді по вул.Велика
Перспективна, 36, керуючи транспортним засобом LEXUS LX 570, державний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 (в) ПДР України.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до п.8.4 (в) ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: в)заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Згідно з розділом 33 ПДР України Заборонні знаки - знак 3.34 "Зупинку заборонено" - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції розкрито об`єктивну сторону правопорушення, а саме зазначено те, що позивачем допущено зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено п.8.4 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обставини, які наведені у вказаній постанові щодо порушення позивачем вимог п.8.4 (в) ПДР України підтверджується поясненнями інспектора роти №3 батальону УПП в м.Кіровограді ДПП рядового поліції Бургаз М.В., які долучені відповідачем до матеріалів справи (а.с.11).
Також, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які письмово оформлені на бланках (а.с.20,21). У своїх поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт наявності на перехресті вулиць Архітектора Паученка та вулиці Велика Перспективна двох дорожніх знаків 3.34 "Зупинку заборонено" та наявність двох дорожніх знаків 3.34 на перехресті вулиць Шевченко та Велика Перспективна. Також, підтверджено добру видимість зазначених знаків для водіїв, які рухаються від Ленінського районного суду м.Кіровограда до монумента «Ангел-хранитель України» та у зворотньому напрямку.
В матеріалах справи наявні фотоматеріали, на яких видно розташування дорожніх знаків 3.34 "Зупинку заборонено" на вулиці Велика Перспективна у місті Кіровограді (а.с.22-25); схеми цих дорожніх знаків в АДРЕСА_1 (а.с.28).
Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими та які безперечно свідчать про порушення позивачем ПДР України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2016 року по справі №404/4527/16-а(провадження №2-а/404/1090/16) - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.
(Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська