Справа № 805/2407/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Геращенко Ігор Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року справа №805/2407/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Миронової Г.М.

секретар Челахова О.О.

за участю: позивача - Феоніна М.Ю., довіреність б/н від 09.09.2016 року

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у адміністративній справі № 805/2407/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» (далі - позивач, підприємство, платник податку), звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, податковий орган) про визнання неправомірними дії щодо прийняття рішення № про визнання протиправним та скасування рішення № /2750 від 25 квітня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 21 076,27 грн., у т.ч. пеня у сумі 7 671,75 грн., штраф у сумі 13 404,52 грн. (а.с.4-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у задоволені позову відмовлено (а.с.42-44).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (а.с.41-51).

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідним задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод «Ювеліреліт» (, вул. Дружби (Леніна), б.14, м. Краматорськ, Донецька область, 84301), пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації є юридичною особою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» перебуває на обліку як платник єдиного внеску у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Підприємство є платником єдиного внеску відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого відповідно до пункту першого частини другої статті 6 цього Закону зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахування якого здійснюється відповідно до пункту першого частини першої статті 7 зазначеного Закону, термін сплати якого за положеннями частини восьмої статті 9 Закону за календарний місяць, встановлений не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

25 лютого 2016 року податковий орган прийняв рішення №/0570 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до якого до підприємства застосовано штраф у розмірі 13 404,49 грн (10 % до 01.01.2015 р.) та 0,03 грн (20% з 01.01.2015 р.), також нараховано пеню в розмірі 7 671,75 грн, загальна сума становить 21 076,27 грн. (а.с.9).

Позивач скористався правом на позасудове врегулювання спору шляхом адміністративного оскарження рішення до податкових органів вищого рівня (а.с.13-15, 19-21).

За результатами розгляду скарг платника податків рішенням Державної фіскальної служби України від 12 липня 2016 року №15106/6/99-99-11-02-02-25 Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 31 травня 2015 року №2908/10-05-99-10-05-12-1 та рішення про застосування штрафних санкцій від 25 квітня 2016 року №/0570 залишено без змін, скаргу товариства залишено без задоволення, із зазначенням, що норми які звільняли платників від обов'язків сплати єдиного внеску, втратили чинність (а.с.16-18, 23-25).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності застосування податковим органом до підприємства штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в період проведення антитерористичної операції.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VІ (надалі - Закон №2464-VІ, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VІІ) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За приписами пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідальність за порушення строків сплати або несплату єдиного внеску передбачена пунктом другим частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 цієї статті передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пункту 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 9 вересня 2013 року № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених грошових зобов'язань.

Проте, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 цього Закону внесені зміни до Закону України від 8 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Зазначена норма проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 1 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року №911- VIIІ.

З огляду на дію зазначеної норми позивач звільнявся від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464-VІ за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року по 1 січня 2016 року.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що Закон № 1669-VII не скасовує обов'язків платника податків, а надає можливість на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та у повному обсязі.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Оцінюючи спірні відносини колегія суддів зазначає, що Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З огляду на аналіз зазначених норм, колегія суддів вважає, що періодом початком проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року і зазначений правовий факт сторонами не заперечується.

На виконання абзацу третього пункту п'ятого статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів Україні від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнані такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України (далі - Перелік).

Як вбачається з матеріалів справи підприємство знаходиться за адресою: вул. Дружби (Леніна), б.14, м. Краматорськ, Донецька область, 84301 та відповідно до Переліку м. Краматорськ входить до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Колегія суддів не приймає доводи податкового органу, що на момент прийняття рішення, Перелік територій на яких здійснювалась антитерористична операція не визначений, оскільки встановлене законом право не може бути обмежене не своєчасним прийняттям Порядку (або зупиненням його дії) органом виконавчої влади.

Колегія суддів взагалі вважає, що не потребує додаткового засвідчення форс - мажорних обставин, по яким чітко визначено критерій та встановлено звільнення від сплати Законом України Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII.

Таким чином позовні вимоги в частині скасування рішення № /2750 від 25 квітня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 21 076,27 грн., у т.ч. пеня у сумі 7 671,75 грн., штраф у сумі 13 404,52 грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 805/2407/16-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 163, 184, 185, 186, 195,196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у адміністративній справі № 805/2407/16-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у адміністративній справі № 805/2407/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський ювелірний завод Ювеліреліт» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №/2750 від 25 квітня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 21 076,27 грн., у т.ч. пеня у сумі 7 671,75 грн., штраф у сумі 13 404,52 грн. - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № /2750 від 25 квітня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 21 076,27 грн., у т.ч. пеня у сумі 7 671,75 грн., штраф у сумі 13 404,52 грн.

Постанова проголошена12 жовтня 2016 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 жовтня 2016 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 13 жовтня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова