Справа № 820/4625/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р.Справа № 820/4625/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - Власюк С.С., відповідача - Макаренка О.М., третьої особи - Горошко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016р. по справі № 820/4625/16

за поданням Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - Карлівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - Карлівська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з поданням, в якому просив суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна Договору про спільну діяльність №927 від 15.09.2004 року, код 473544036, уповноважена особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цефей» (далі по тексту - ТОВ «Цефей», відповідач), .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року по справі № 820/4625/16 подання задоволено.

Підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту, застосованого Карлівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області, до майна Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року, код 473544036, уповноважена особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей", .

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 р. по справі № 820/4625/16 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні подання позивача про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідач заперечував проти акту перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, що відображено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови. Відповідачем оскаржено до Харківського окружного адміністративного суду рішення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 29.08.2016 року № 2380 про застосування повного адміністративного арешту платника податків уповноваженої особи за договором про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року ТОВ «Цефей». Таким чином, в даному випадку має місце спір про право, а відтак, наявні підстави для закриття провадження у справі за поданням Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області. Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги вказаного факту та розглянуто подання по суті.

Крім того, відмітив, що Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області не було доведено факт реалізації відповідачем продукції за цінами, що нижчі за ринкові, тобто, не доведено порушення правил реалізації майна, що знаходиться у податковій заставі. Однак, суд першої інстанції, не перевіривши вказаних обставин, не надавши належної оцінки доказам наявності податкового боргу та його зменшення, задовольнив подання. Вказує, що позивач, всупереч вимогам ст.183-3 КАС України, не надіслав копії свого подання та доданих до нього документів на адресу відповідача, чим позбавив його права на подання заперечень та надання пояснень. Стверджує, що відповідач не був завчасно повідомлений судом першої інстанції про час та місце слухання справи, що призвело до порушення права відповідача на судовий захист.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2016 року до участі у справі № 820/4625/16 в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі по тексту - ПАТ «Укргазвидобування»).

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року по справі № 820/4625/16 скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні подання.

Представник позивача в судовому засіданні та в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Стверджує про наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року, уповноваженою особою якого є ТОВ «Цефей», оскільки відповідачем порушено порядок реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, а саме : без згоди податкового органу реалізувало вказане майно. Вважає, що позивачем дотримано процесуального порядку звернення до суду з цим поданням, оскільки до початку звернення з поданням направлено його копію на адресу ТОВ «Цефей» поштою.

Представник третьої особи в судовому засіданні та в письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Вказав, що ТОВ «Цефей», як оператор спільної діяльності, не надав підтвердження того, що реалізація описаних у податкову заставу вуглеводнів відбулася за цінами, що не є меншими за звичайні, та що кошти від такої реалізації були в повному обсязі направлені в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу. Оскільки, на думку представника третьої особи, відповідачем по справі не було виконано в повному обсязі своїх обов'язків за договором про спільну діяльність, зокрема, обов'язку сплати податків, вважає обґрунтованим рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача. Вважає, що спір про право в даному випадку відсутній.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Цефей" є оператором спільної діяльності за договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., сторонами якого є ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі заступника директора з питань економіки та фінансів філії ГПУ "Полтавагазвидобування" (Сторона-1) та ТОВ "Цефей" (Сторона-2).

Відповідно до вищезазначеного договору, Оператор - уповноважена Сторона, визначена договором, яка здійснює ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю. Оператором за даним договором є Сторона-2.

Місцезнаходженням юридичної особи (ТОВ "Цефей") згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є 62303, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Лозівська, буд. 96 (а.с.45).

Згідно п.5.3 розділу 5 договору №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Сторона-2 (далі також - Оператор). З питань, пов'язаних із спільною діяльністю, Оператор є представником Сторони-1 та діє від її імені в межах, обумовлених даним Договором, Програмами спільної діяльності, Бюджетом спільної діяльності та рішеннями комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ на підставі довіреності, що видається Стороною-1 на весь термін дії договору, у строк, не пізніше 10 днів з моменту підписання цього Договору.

До обов'язків Оператора відповідно до п.5.11 розділу 5 Договору № 927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., викладеним в новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 31.05.2007 р., відноситься ведення окремого бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності; своєчасна та повна сплата передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових зборів (платежів), а також відшкодування Стороні-1 сплачених нею всіх податків, обов'язкових зборів (платежів), які стосуються та випливають із здійснення спільної діяльності.

Договір про спільну діяльність від 15.09.2004 р. №927 зареєстровано 22.09.2004 року №47194 у Дергачівській міжрайонній ДПІ Харківської області ДПС та 22.09.2004 року взято на податковий облік в Чутівському відділенні Карлівській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області як платника податків за неосновним місцем обліку.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Цефей" як уповноважена особа за Договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р. є платником плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Судом першої інстанції зазначено, що станом на дату звернення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області до суду за ТОВ "Цефей", як оператора спільної діяльності за Договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., обліковується податковий борг на загальну суму 200747043,36 грн., що складається з наступного:

- по рентній платі за користування надрами для видобування нафти - 1068014,22 грн.;

- по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу - 198059028,06 грн.;

- по рентній платі за користування надрами для видобування газового конденсату - 1620001,08 грн.

З метою погашення податкового боргу до ТОВ "Цефей", як оператора спільної діяльності за Договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., позивачем направлено податкову вимогу №248-25 від 25.05.2015 р., яка 10.06.2015 р. вручена платнику (а.с.13).

25.05.2015 року керівником Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області було прийнято рішення за №1750/10/16-12-25-12 щодо опису в податкову заставу майна платника податків ТОВ «Цефей» як уповноваженої особи по Договору про спільну діяльність (а.с.14).

Згідно з актами опису від 01.07.2015 р №2, від 05.08.2015 р №3, від 27.10.2015р №4 проведено опис майна - природного газу, що буде видобутий на Чутівському родовищі, розташованому на території Чутівської селищної ради Полтавської області :

- починаючи з 01.07.2015 року у кількості 5359,939307 тис. куб. метрів на загальну суму 35 375 599,43 грн.;

- починаючи з 01.09.2015 року у кількості 5359,93933 тис. куб. метрів на загальну суму 35 375 599,59 грн.;

- починаючи з 01.11.2015 року у кількості 4544,4525 тис. куб. метрів на загальну суму 29 993 386,50 грн.

Податкові застави зареєстровані в державному реєстрі обтяжень рухомого майна 02.07.2015 року, 06.08.2015 року та 28.10.2015 року відповідно.

Карлівська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області зверталася до Харківського окружного адміністративного суду з поданням про стягнення податкового боргу в сумі 35375599,43 грн. з рахунків ТОВ "Цефей", як уповноваженої особи за договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2015 року у справі №820/7539/15 подання задоволено в повному обсязі.

28.08.2015 року Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області направлено позов до Харківського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу в сумі 39 209 824,47 грн. з рахунків ТОВ "Цефей", як уповноваженої особи за договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р.

02.11.2015 року Карлівською ОДПІ збільшено позовні вимоги на загальну суму 78438 927,33 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року у справі №820/9741/15 позовну заяву Карлівської ОДПІ задоволено в повному обсязі, стягнуто з ТОВ "Цефей", як уповноваженої особи за договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р. податковий борг в загальному розмірі 78438927,33 грн.

На виконання вищезазначених постанов Харківського окружного адміністративного суду позивачем здійснювалися заходи щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків підприємства, однак, в повному обсязі борг погашено не було, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області направлено на адресу ТОВ "Цефей", як уповноваженої особи за Договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., повідомлення про проведення перевірки з 13.07.2016 року стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі №1956/10/16-12-17-14 від 11.07.2016 року.

03.08.2016 року податковим керуючим Шпак О.П. проведено перевірку стану збереження майна ТОВ "Цефей", як уповноваженої особи за Договором №927 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004 р., яке перебуває в податковій заставі (згідно актів опису №2 від 01.07.2015 року, №3 від 05.08.2015 року, №4 від 27.10.2015 року) за юридичною адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул., Лозівська, 96 (а.с.24).

За результатами перевірки складено акт № 1 від 03.08.2016 року, в якому зазначено про встановлено факту реалізації природного газу в кількості 5359,939307 тис. м. куб на суму 35375 599,43 грн., 5359,93933 тис. м. куб. на суму 35375 599,59. грн., 4544,4525 тис. м. куб. на суму 29993386,50 грн. (а.с.25).

12.08.2016 року відповідачем подано заперечення на акт перевірки стану збереження майна платників податків, яке перебуває у податковій заставі від 03.08.2016 року (а.с.26).

Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області було направлено на електронну адресу відповідача відповідь на заперечення №2314/10/16-12-17-21 від 17.08.2016 року, в якій ставилось питання про надання відповідачем 19.08.2016 року до 16.00 години пояснень та завірених належним чином копій документів, які б підтверджували використання коштів від реалізації природного газу на виплату заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу (а.с.27-28).

Станом на дату звернення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області до суду відповідь від відповідача не надійшла.

У зв'язку з вищевикладеним, з посиланням на порушення платником податків правил відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, в.о. керівника Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_9 прийнято рішення від 29.08.2016 р. про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року, код 473544036, уповноважена особа - ТОВ «Цефей», яке перебуває (розміщене, зберігається) за адресою : Харківська область, м. Дергачі, вул. Лозівська, 96 (час прийняття рішення 14-02 год.) (а.с.35).

30.08.2016 року об 11 год. 08 хв. Карлівська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області області звернулась до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ "Цефей".

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що платником податків ТОВ «Цефей» порушено правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, а відтак, наявні підстави для застосування адміністративного арешту майна відповідача, передбачені підпунктом 94.2.1 п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

За визначенням пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.1. пункту 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо застосовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій застави.

Відповідно до п.94.6. ст.94 керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п.94.10 ст.94 ПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна з підстав, передбачених статтею 94 ПК України, слугував висновок податкового керуючого про порушення ТОВ «Цефей» як уповноваженої особи за Договором про спільну діяльність правил відчуження майна, що перебуває у податковій заставі (згідно з актами опису № 2 від 01.07.2015 р., № 3 від 05.08.2015 р., № 4 від 27.10.2015 р.).

Відповідно до абз.1, 3 п.92.1 ст.92 ПК України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

У разі якщо в податковій заставі перебуває лише готова продукція, товари та товарні запаси, платник податків може відчужувати таке майно без згоди контролюючого органу за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні, та за умови, що кошти від такого відчуження будуть направлені в повному обсязі в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу.

У разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону (п.92.3 ст.92 ПК України).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що 12.08.2016 року оператором договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року ТОВ «Цефей» подано заперечення на акт про проведення перевірки стану збереження майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 03.08.2016 року.

З вищезазначених заперечень вбачається, що ТОВ «Цефей» не погоджується з висновками вказаного акту від 03.08.2016 року про порушення відповідачем вимог п.92.1-92.3 ст.92 Податкового кодексу України.

Так, відповідачем вказано, що згідно з ч.3 п.92.1 ст.92 ПК України платник податків має право здійснювати відчуження готової продукції, товарів та товарних запасів без згоди контролюючого органу за грошові кошти за цінами не менше звичайної ціни. Зазначено, що відповідно до ч.4 пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України звичайною ціною вважається ціна, що склалася за підсумками аукціону (публічних торгів). Повідомлено, що природний газ, факт реалізації якого встановлено перевіркою від 03.08.2016 р., ТОВ «Цефей» - уповноважена особа по Договору спільної діяльності № 927, було реалізовано на аукціонах (публічних торгах) за цінами, що склалися за їх підсумками. Вказано, що факт реалізації ТОВ «Цефей» природного газу на аукціонах (публічних торгах) підтверджено аукціонними свідоцтвами про продаж енергоресурсів на аукціоні № ЕЦ-13-1 від 28.12.2015 р., № ЕЦ-14-1 від 14.01.2016 р., № ЕЦ-14-2 від 14.01.2016 р., № ЕЦ-16-1 від 18.02.2016 р., № ЕЦ-18-1 від 17.03.2016 р., № ЕЦ-19-1 від 18.04.2016 р., № ЕЦ-21-1 від 19.05.2016 р., копії яких додані до заперечень. Зазначено, що ТОВ «Цефей» - уповноважена особа по Договору спільної лдіяльності № 927, при реалізації природного газу діяло у відповідності до вимог Податкового кодексу України. Висновок про порушення з боку ТОВ «Цефей» вимог п.п.92.1-92.3 ст.92 ПК України є невірним і безпідставним.

Таким чином, відповідач до моменту звернення Кардівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області до суду з даним поданням заперечував проти самого факту порушення правил відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, який згодом було покладено позивачем в основу рішення про застосування повного адміністративного арешту майна Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 р., Оператором якого є ТОВ «Цефей».

При цьому, та обставина, що ТОВ «Цефей» як Оператор Договору про спільну діяльність заперечує проти порушення ним п.92.1 - 92.3 ст.92 ПК України, була відображена Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області у своєму поданні, однак, судом першої інстанції не була взята до уваги.

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що під час перевірки 03.08.2016 року директором ТОВ «Цефей» податковому керуючому були надані пояснення, відповідно до яких 17.12.2015 року Харківською обласною прокуратурою в ході проведення обшуку всі бухгалтерські документи та комп'ютери були вилучені і на час перевірки підприємству не повернуті, а тому підтверджуючі документи щодо реалізації майна, описаного у податкову заставу, не має можливості. До пояснень додано копію протоколу обшуку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про те, що ТОВ «Цефей» не було надано підтверджуючих документів на лист Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області № 23/4/10/6-12-17021 від 17.08.2016 року про розгляд заперечень, що, у свою чергу, слугувало однією з передумов для звернення до суду з даним поданням.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що 29.09.2016 року ТОВ «Цефей» було оскаржено до Харківського окружного адміністративного суду рішення керівника Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 29.08.2016 року № 2380 про застосування адміністративного арешту майна платника податків - Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 р. (а.с.98-101).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 820/5285/16 за вказаним вище позовом ТОВ «Цефей» (а.с.96-97).

Отже, як у запереченнях, надісланих відповідачем на адресу Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, так і на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій ТОВ «Цефей» заперечувало проти висновку податкового органу щодо порушення платником податків в особі ТОВ «Цефей» правил відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, та проти законності рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року, уповноваженою особою якого є ТОВ «Цефей».

Враховуючи, що предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, а саме: платник податків заперечує не лише накладення адміністративного арешту, а й взагалі факт порушення правил відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, та виходячи із системного аналізу положень ст.183-3 КАС України, колегія суддів вважає, що у спірних відносинах наявний спір про право.

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що ТОВ «Цефей» не було належним чином повідомлене як про факт надіслання Кардівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, так і про дату, час та місце розгляду справи, оскільки, як вбачається з наявної в матеріалах справи телефонограми від 30.08.2016 року (а.с.53), телефони, по яким повинен був здійснюватись виклик відповідача - НОМЕР_1, НОМЕР_2 - не відповідають.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до опису вкладення до цінного листа на ім'я ТОВ «Цефей» (а.с.47) та чеку відділення поштового зв'язку про відправлення цінного листа на ім'я ТОВ «Цефей» (а.с.48), копія подання відповідачеві була направлена лише 30.08.2016 року о 10 год. 45 хв. При цьому, як вбачається з наданої представником позивача копії повідомлення про вручення поштового відправлення, фактично копію цього подання ТОВ «Цефей» отримало лише 07.09.2016 року.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що справу було призначено судом до розгляду на 31.08.2016 року об 11 год. 45 хв., колегія суддів вважає, що ТОВ «Цефей» як уповноважена особа за договором про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року було позбавлене можливості ознайомитися зі змістом подання та надати свої заперечення, що, у свою чергу, призвело до неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.8 ст.183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено.

Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Разом з тим, судом першої інстанції, маючи у розпорядженні 96 годин з моменту винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна - не забезпечено належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавлено його права на судовий захист.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст.198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу (ст.203 КАС України).

Беручи до уваги наведені норми, колегія суддів вказує, що процесуальним наслідком скасування постанови про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є закриття провадження у справі, а не прийняття нової постанови про відмову у задоволенні подання контролюючого органу, як того вимагав відповідач в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 року по справі № 820/4625/16 у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи, допущеним порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, а провадження у справі за поданням Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Договору про спільну діяльність № 927 від 15.09.2004 року, код 473544036, уповноважена особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цефей» - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" задовольнити частково.

постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2016р. по справі № 820/4625/16 скасувати.

Провадження у справі № 820/4625/16 за поданням Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.10.2016 р.