Справа № 820/4023/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2016 р. № 820/4023/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка А.В.,

при секретарях судового засідання Абоян І.І., Молчанової О.М.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області та атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання рішення та дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області та атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Харківській област, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 9 Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 30.06.2016 року, та зазначене в розділі VІ Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

- скасувати наказ № 230 о/с ГУНП в Харківській області від 15.07.2016 року про переміщення підполковника поліції ОСОБА_4 на посаду заступника начальника слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, прийнятого на підставі висновку атестаційної комісії № 9 ГУНП в Харківській області від 30.06.2016 року;

- поновити ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача та оскаржуваний наказ є протиправними, у звязку із чим порушують його права та законні інтереси.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Харківській області, в судове засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача, атестаційної комісії № 9 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, з 1995 року по 06.11.2015 року працював в органах внутрішніх справ.

На підставі заяви від 07.11.2015 та Наказу ГУНП в Харківській області № 1 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_4 був прийнятий на службу в поліцію на посаду начальника слідчого відділення Червонозаводського відділення поліції (м. Харків) Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції.

Також, згідно Наказу ГУНП в Харківській області № 55 о/с від 11.02.2016 року ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 102 від 12.02.2016 року Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області проведено атестування ОСОБА_4.

Згідно змісту атестаційного листа судом встановлено, що позивач за період служби та займаній посаді характеризується виключно позитивно, як професійно грамотний, кваліфікований та досвідчений працівник. В розділі II атестаційного листа висновки прямого керівника 25.04.2016 року заступником начальника т.в.о. начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області зроблено висновок, що позивач займаній посаді відповідає. Водночас, за висновком Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.06.2016 року позивач займаній посаді не відповідає і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 року № 230 о/с на підставі ч. 1 п. 3 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено підполковника поліції ОСОБА_4 на посаду заступника начальника слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, прийнятого на підставі висновку атестаційної комісії № 9 ГУНП в Харківській області від 30.06.2016 року.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про Національну поліцію № 580/УШ від 02.07.2015 року, який набув чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (тобто з 07 серпня 2015 року, оскільки офіційне опублікування здійснено в газеті Голос України 06 серпня 2015 року № 141-142); 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2017 року.

У відповідності до п.8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом України Про національну поліцію визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом. При цьому, реалізація цих умов відбувається у визначений строк - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто з 07 серпня 2015 року до 07 листопада 2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Статтею 22 Закону України Про Національну поліцію керівнику поліції надано право, зокрема, приймати на службу та звільняти зі служби, призначати та звільняти з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.

У відповідності до ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4 ст.57 Закону України Про Національну поліцію).

Враховуючи викладене, саме керівнику Головного управління Національної поліції в Харківській області, наказом якого позивач був призначений на посаду у Національній поліції, надано право призначати атестування поліцейських, яке повинен був проходити і позивач по справі.

Згідно з ч.2 ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З комплексного аналізу наведених норм випливає, що керівник поліції має право прийняти рішення про проведення атестування осіб, які згідно з законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади його наказами. Метою атестування поліцейських є оцінка їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

У відповідності до п.1 розділу ІV Інструкції № 1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають:

1) створення атестаційних комісій;

2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню;

3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії;

4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії;

5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

За приписами п.3 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується:

1) результати службової діяльності згідно з функціональними обовязками;

2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення;

3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою;

4) володіння іноземними мовами;

5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів;

6) стан здоровя та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби;

7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці;

8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого;

9) результати проходження підвищення кваліфікації (п.8 розділу ІV Інструкції № 1465).

Згідно з п. 9 розділу ІV Інструкції № 1465 прямі керівники зобовязані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, зясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

У відповідності до п.10 розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обовязковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

У відповідності до п.п.14, 17, 18 розділу V Інструкції № 1465 кожен поліцейський проходить тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності та навички протягом одного дня.

Результати професійного тесту та тестування на загальні здібності та навички фіксуються у відомості про результати тестування і засвідчуються підписом поліцейського.

Максимальна кількість балів, яку може набрати поліцейський за результатами проходження двох тестувань, 120, які враховуються рівними частинами (50 % тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % тестування на загальні здібності та навички).

При цьому, за змістом п.п.15, 16 розділу V Інструкції № 1465 максимальна кількість балів, яку поліцейський може набрати за один з тестів, становить 60 балів.

За приписами п.11 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією (п.12 розділу ІV Інструкції № 1465).

Крім того, відповідно до п.13 розділу ІV Інструкції № 1465 поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пунктом 15 розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

За приписами п.16 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб (п.17 розділу ІV Інструкції № 1465).

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії (п.18 розділу ІV Інструкції № 1465).

Згідно з п.20 розділу ІV Інструкції № 1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії (п.23 розділу ІV Інструкції № 1465).

За результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції розділу ІV Інструкції № 1465).

Таким чином, за змістом вищенаведених норм Інструкції № 1465 висновок атестаційної комісії про відповідність чи невідповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, що були зібрані на поліцейського, у т.ч. результатів тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички, атестаційного листа, матеріалів співбесіди, документів, що надійшли на запит атестаційної комісії, результатів тестування на поліграфі та матеріалів особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обовязків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується представником позивача, що позивач пройшов тестування за професійними навичками та набрав 28 балів з 60 можливих, за тестом на загальні здібності та навички 31 бал з 60 можливих.

Після проведення тестування на підставі п.12 розділу ІV Інструкції № 1465 ОСОБА_4 було запрошено на співбесіду.

Співбесіда - це спілкування з претендентом на певну посаду, спрямоване на отримання інформації щодо його досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей.

У відповідності з приписами пункту 16 Інструкції № 1465, співбесіда це один із етапів атестації, тобто її висновки не є єдиним критерієм оцінки. При цьому, ні приписами Інструкції, ні жодним нормативно-правовим актом не встановлено порядку проведення самої співбесіди та вимоги до неї.

Тобто, комісія має право під час співбесіди ставити питання на власний розсуд та проводити її в такому ракурсі, що дозволяє їй зробити висновок щодо досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей особи яка проходить співбесіду.

При цьому, ні приписами Інструкції, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено переліку питань, загального часу її проведення та конкретних висновків, які повинна дійти комісія за результатами її проведення, а також фіксування процедури її проведення та фіксування питань і відповідей, які були предметом співбесіди.

Тобто, проводячи співбесіду з позивачем комісія не була обмежена ні в часі її проведення, ні в колі питань.

Атестаційна комісія наділена сукупністю прав та обовязків, що надають можливість на власний розсуд визначитися з оцінкою учасника. Тобто, атестаційна комісія за результатами співбесіди має можливість на власний розсуд шляхом голосування прийняти відповідне рішення, тобто, має дискреційні повноваження, щодо оцінювання особи яка проходить співбесіду. Таким чином, повноваження атестаційної комісії щодо прийняття оскаржуваного рішення у межах компетенції є дискреційним.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд не вбачає підстав вважати, що співбесіда з позивачем була проведена атестаційною комісією формально.

Матеріалами справи підтверджено, що членами атестаційної комісії були поставлені позивачу питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи до подальшого проходження служби в Національній поліції.

Позивач вважає, що атестаційною комісією при прийнятті рішення за результатами атестування відносно нього не було враховано професійних якостей, професійного рівня позивача та кваліфікації, позитивної характеристики позивача з боку прямого начальника, сама атестація проведена за ознаками, що безпосередньо не повязані з роботою, а рішення атестаційної комісії базується на субєктивній думці членів комісії.

Як встановлено в судовому засіданні, атестаційною комісією під час атестування позивача було враховано не тільки результати проведеної співбесіди з позивачем, але у сукупності всі документи відносно позивача, атестаційний лист позивача, його декларація про доходи, послужний список позивача, інформаційна довідка, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, показники службової діяльності, інформація з відкритих джерел, що є у вільному доступі в мережі Інтернет.

Отже, негативний висновок стосовно особи позивача атестаційна комісія зробила на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та аналізу наданих позивачем відповідей під час проведення з ним співбесіди, у звязку з чим прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п.15 розділу ІV Інструкції № 1465.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання представника позивача на те, що атестаційною комісією не було враховано професійного рівня позивача та показників його службової діяльності.

Суд вважає за необхідне відмітити, що пунктом 5 розділу VІ Інструкції № 1465 передбачено право подання скарги на висновок атестаційної комісії, однак, позивач таким правом не скористався.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції позивач не скористався своїм правом та перед проведенням співбесіди не заявив про відвід голові та членам атестаційної комісії, оскільки, як стверджує в позовній заяві проведення атестації є незаконним, або були наявні обставини, що викликали сумнів у безсторонності членів комісії, а тому такі обставини свідчать, що позивач на момент проведення атестації не ставив під сумнів законність її проведення а також, про відсутність у складі атестаційної комісії осіб, які могли б не об'єктивно та упереджено прийняти стосовно нього рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що атестація позивача була проведена у відповідності до вимог Інструкції № 1465, а висновок про невідповідність позивача займаній посаді зроблено відповідачем по справі з урахуванням всіх наявних матеріалів, зібраних в ході атестування, які у своїй сукупності засвідчили невідповідність позивача займаній посаді, та слугували підставою для висновку про переміщення позивача на нижчу посаду у звязку зі службовою невідповідністю.

Оскільки, судовим розглядом встановлена правомірність рішення (висновку) атестаційної комісії викладене в атестаційному листі 30.06.2016 року та оформлене протоколом від 30.06.2016 року № №15.00006917.0033429, яке слугувало єдиною підставою для винесення наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 № 230 про переміщення підполковника поліції ОСОБА_4 на посаду заступника начальника слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, тому зазначений наказ є законним та таким, що не підлягає скасуванню, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 № 230 о/с задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 статті 2 КАС України).

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області та атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання рішення та дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 18 жовтня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко