Справа № 448/959/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Київ К/800/12331/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Калашнікової О. В., Кравцова О. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, за участю третьої особи - заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка Михайла Івановича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1739/20911/15 від 28 серпня 2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами проведення перевірки інформаційних ресурсів ПІК "Інспектор-2006" та ЄАІС ДМС України щодо невивезених за межі митної території України транспортних засобів на іноземній реєстрації, 28 серпня 2015 року посадовою особою Львівської митниці ДФС прийнято постанову, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають фактичним обставинам, які встановлені в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувсь до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка Михайла Івановича № 1739/20911/15 від 28 серпня 2015 року щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року скасовано постанову Мостиського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Водночас, представник Львівської митниці ДФС у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 серпня 2015 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста "Смільниця" Львівської митниці ДФС Мироненком Віктором Володимировичем в присутності позивача складено протокол про порушення митних правил № 1739/20911/15, яким встановлено, що ОСОБА_1 не доставлено транспортний засіб "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, до органу доходів і зборів, чим перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, терміном більше ніж десять діб.

На підставі вищевказаного протоколу суб'єктом владних повноважень прийнято оскаржувану постанову № 1739/20911/15 від 28 серпня 2015 року, згідно з якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів громадян на суму 8500,00 гривень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснював переміщення на митну територію України лише як пасажир, а не як водій транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_1 не є власником чи співвласником автомобіля.

Львівський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, прийшов до висновку щодо правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки доводи позивача стосовно його перебування в спірному транспортному засобі в якості пасажира не підтверджено.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

За приписами частини першої статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Пунктом першим статті 320 Митного кодексу України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Визначення митного режиму "транзит" міститься у статті 90 Митного кодексу України та означає митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 Митного кодексу України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Строки транзитних перевезень передбачено у статті 95 Митного кодексу України та встановлюються для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з протоколу № 1739/2091/15 про порушення митних правил, 21 квітня 2015 року у митному режимі "транзит" в зону митного контролю пункту пропуску "Краковець-Корчова" митного поста "Краковець" Львівської митниці ДФС, з Польщі до України в'їхав автомобіль марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Однак, станом на 11 серпня 2015 року в ході митного контролю вказаного транспортного засобу і внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, з інформації, яка міститься в ЄАІС ДМС України виявилось, що автомобіль не вивезено за межі митної території України та не поміщено в інший митний режим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Листом Львівської митниці ДФС № 13-70-26/Г/29-7346 від 29 липня 2015 року ОСОБА_1 викликано для надання пояснень по факту невивезення автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_2.

З письмових пояснень позивача, які містяться в матеріалах справи вбачається, що в с. Медика Республіки Польща до нього звернувсь візуально знайомий мешканець м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області із пропозицією винагороди в розмірі 500,00 грн. за легальне перевезення в якості пасажира транспортного засобу товару, а саме запчастини до автомобіля. Позивач вказує, що перетинав кордон на автомобілі "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2, однак в якості пасажира, а всі документи на спірний автомобіль пред'являв водій, з яким позивач незнайомий.

З наведених обставин зрозуміло, що факт перетину позивачем на спірному автомобілі не заперечується, в той же час, ОСОБА_1 стверджує, що переміщувався лише як пасажир та жодного відношення стосовно права власності транспортного засобу немає.

Так, довідкою Перемишльського старости від 01 вересня 2015 року разом із перекладом з польської мови, констатується, що на основі наявного обліку позивач не перебуває в тутешньому управлінню як власник чи співвласник жодного транспортного засобу.

За приписами статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом статті 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною третьою статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу статті 523 Митного кодексу України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Витягом з ПІК "Інспектор-2006", що міститься в матеріалах справи підтверджується, що 21 квітня 2015 року о 00:09 годині ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС у режимі "транзит" транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща, а саме легковий автомобіль марки "Volkswagen Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2. Станом на 29 липня 2015 року цей транспортний засіб за межі митної території України не вивозився та в інший митний режим цей автомобіль не поміщався.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає безпідставними доводи позивача щодо його перебування у транспортному засобі лише в якості пасажира, оскільки у відомості з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної справи ДФС України вноситься інформація стосовно особи, яка керувала автомобілем, а не перебувала у ньому в якості пасажира.

Разом з цим слід зауважити, що довідкою Перемишльського старости від 01 вересня 2015 року констатується факт відсутності у позивача права власності на будь-який автомобіль, проте позивач і не міг фігурувати на обліку, оскільки ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1, а облік тутешнього управління включає транспортні засоби, власниками та співвласниками яких є особи, що проживають на території Перемишльського повіту Республіки Польща.

Таким чином, вищевказаним документом підтверджується відсутність права власності у ОСОБА_1 на спірний транспортний засіб, однак жодними чином не спростовується факт керування позивачем легкового автомобіля марки "Volkswagen Golf", кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, при його ввезені на митну територію України.

За змістом статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поняття адміністративного правопорушення визначено у частині першій статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на відсутність документів, які б могли підтвердити факт перетину спірного автомобілю під керуванням іншої особи.

Водночас, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, тобто перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб підтверджується, зокрема, відомостями з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної справи ДФС України, до якої вноситься інформація стосовно особи, яка керувала автомобілем.

Слід зауважити, що доводи позивача стосовно притягнення його до відповідальності внаслідок злочинних дій іншими особами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає недоречними, оскільки позивач в своїх поясненнях особисто вказав на отримання винагороди в розмірі 500,00 грн. нібито за легальне перевезення в якості пасажира автомобільних запчастин, з яких 50,00 грн. отримав завдатку в Республіці Польща від знайомого мешканця АДРЕСА_2 та того ж вечора від цієї ж особи отримав інші 450,00 гривень.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про правомірність дій суб'єкта владних повноважень стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьої статті 470 Митного кодексу України, що полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновки суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Калашнікова

О. В. Кравцов