Справа № 809/4039/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Справа № 876/6484/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Рогатинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю завод мінеральних вод «Роксолана» до державної податкової інспекції у Рогатинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю завод мінеральних вод «Роксолана» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Рогатинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в якому просило скасувати рішення № 3 від 30.03.2015 року, яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року позов задоволено, скасовано рішення в.о. керівника ДПІ в Рогатинському районі №3 від 30.03.2015 року (вих. №76/10/09-10-11-08/433 від 01.04.2015), яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю завод мінеральних вод «Роксолана».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державна податкова інспекція у Рогатинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області оскаржила його в апеляційному порядкую.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пп.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону та ст. 202 ПК України податковим періодом для подання декларації з податку на додану вартість вважається один календарний місяць. Порядок подання податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період до 01.01.2011 року було передбачено пп.4.1.1. п 4.1 ст. 4 Закову України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та п.3.4. ст. «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 р. №166 (у редакції наказу від 15.06.05р. № 213), а з 01.01.2011 року податковим кодексом України та «Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затв. Наказом ДПА від 25.01.2011 р. №41.

Платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені з декларації, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, достовірність даних підтверджується підписом відповідальних посадових осіб та печаткою платника.

Апелянт зазначає, що підставою для прийняття рішення ДПІ в Рогатинському районі від 30,03.2015 р. № 3 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є проведений відділом оподаткування юридичних осіб аналіз звітності з податку на додану вартість ТОВ Завод мінеральних вод «Роксолана», яким встановлено, що підприємством протягом 12 послідовних місяців (березень 2014 року лютий 2015 року) подавались податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

У копіях реєстру виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.03.2014 року по 28.02.2015 року, який разом з декларацією подано ТОВ Завод мінеральних вод «Роксолана» відсутні будь-які записи. Як наслідок, комісією про проведення інвентаризації платників податку на додану вартість та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість ДПІ в Рогашнському районі прийнято рішення від 30.03.2015 р. № 3 про анулювання ТОВ Завод мінеральних вод «Роксолана» реєстрації платника податку на додану вартість. Датою анулювання реєстрації відповідно до зазначеного рішення є 30.03.2015 р.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводяться шляхом виключення з реєстру платників податку і вибувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу та розділом IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р. № 966 (із змінами, знесеними наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 13), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначений цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

При анулюванні платника суб'єкт господарювання має право подати уточнюючий розрахунок у вигляді додатка до такої податкової декларації з ПДВ та виправити помилки за попередній податковий період (з урахуванням строків давності). При цьому, починаючи з дати анулювання реєстрації платники ПДВ уточнюючий розрахунок як окремий документ суб'єктом господарювання подаватися не може.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що висновки контролюючого органу про те, що анулювання реєстрації може здійснюватися на підставі даних податкової декларації з ПДВ самого платника незалежно від обов'язку податкового органу перевірити. Анулювання здійснено у зв'язку з тим, що платник протягом дванадцяти послідовних місяців подавав до податкового органу податкові декларації з ПДВ, які свідчили про відсутність оподаткованих поставок протягом зазначеного періоду. Проте, 30.12.2014 року ТзОВ «Завод мінеральних вод «Роксолана» здійснено поставку металопрофілю ТОВ «Тора-10» в кількості 843 штук на загальну суму 51642 грн., що підтверджується видатковою накладною № PЛ-0000001, податковою накладною № 1 від 30.12.2014 року та квитанцією № 2 про її прийняття податковим органом.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 14 п. 14.1 пп. 14.1.191 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власника, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Кваліфікуючою ознакою, яка визначає наявність чи відсутність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ у відповідності до пп. «г» п. 184 ст. 184 ПК України, є наявність фактичного постачання платником податку товарів та формування з таким постачанням податкового зобов'язання з ПДВ.

Відповідно до пп. «г» п.184.1 ст.184 ПК України, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відбувається у разі, якщо особа зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Такими документами при анулюванні свідоцтва на підставі пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V ПК України, відповідно до п.п.5.5.2.3 п.5.5. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість є: довідка підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником ПДВ податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців. У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до податкового органу, загальні обсяги поставок звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку), обсяги постачання товарів/послуг.

Суд вірно зазначив, що податковим органом не враховано, що платник здійснював господарські операції з ТОВ «Тора-10», на підставі яких формувались податкові зобов'язання, та приймались податковим органом податкові накладні.

Згідно ст. 201.6 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм п.п. 48.3 і 48.4 ст. 48 цього Кодексу та надсилання податковим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації. (п.49.15 ст.49 ПК України). Однак, податковий орган письмову відмову у прийнятті податкової декларації за грудень 2014 року платнику не надсилав, що свідчить про її прийняття.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів .

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок визначена як документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 102 Податкового кодексу України строк давності визначений як період не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Судом зясовано, що платником виявлено допущені ним помилки, що містяться у раніше поданих ним податкових деклараціях за грудень 2014 року, то в нього виник обов'язок у відповідності до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник такий обов'язок виконав та в порядку, встановленому пп. «б» п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, надіслав податковому органу уточнюючі розрахунки податку на додану вартість за грудень 2014 року. Суд вірно вважав, що уточнюючі розрахунки щодо податкових періодів, в яких платник був платником податку на додану вартість подані вчасно, оскільки саме на платника покладався податковий обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, а тому вірно вважав, що прийняте податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ № 3 від 30.03.2015 року підлягає скасуванню.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Рогатинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року по справі № 809/4039/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений 18.10.2016 року