Справа № 320/716/16-а(2-а/320/61/16)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 320/716/16-а(2-а/320/61/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобовязати відповідача провести нарахування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 р. адміністративний позов задоволено. Визнано незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області, правонаступником якого є Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02 вересня 2015 року перебуває на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Управлінням Пенсійного фонду позивачу було надано відповідь від 13.01.2016 року №1/Д-7, в якій зазначено про відсутність підстав для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки не має належного 30-річного стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності у позивача стажу роботи в закладах освіти, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з п. 71 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності, на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначені пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік) передбачено, що робота на посаді керівника гуртка дає право на пенсію за вислугу років.

Так згідно довідки №01-21/1826 від 07.08.2015 року Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, позивачка з 05 вересня 1984 року була призначена на посаду методиста та керівника гуртка Палацу піонерів відділу народної освіти виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради народних депутатів (наказ від 24.09.1984 р. № 113 § 6) з щотижневим навантаженням 12 годин.

Рішенням виконавчого комітету від 19 січня 1995 року «Палац піонерів відділу народної освіти виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради народних депутатів» перейменовано в «Палац творчості дітей та юнацтва відділу освіти виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради народних депутатів».

З 01 вересня 1997 року ОСОБА_1 переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи (наказ від 29.08.1997 р. № 145 § 4) з виконанням обов'язків керівника гуртка.

З 03 січня 2003 року ОСОБА_1, заступника директора з навчально-виховної роботи Палацу творчості дітей та юнацтва, звільнено з посади за власним бажанням, залишивши на посаді керівника гуртка з щотижневим навантаженням 8 годин (наказ від 03.01.2003 р. № 2 § 3).

З 26 серпня 2003 року позивача звільнено з посади за переведенням до навчально-виховного комплексу № 16 відділу освіти Мелітопольської міської ради на посаду вчителя зарубіжної літератури та російської мови (наказ від 26.08.2003 р. № 142 § 21).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року №245 "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій" встановлено, що робітники, спеціалісти та службовці державних підприємств, установ та організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати крім основної роботи іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж та іншому підприємстві, в установі та організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи 26.09.1984 року по 30.08.1997 року на посаді методиста та керівника гуртка Мелітопольського палацу піонерів.

При цьому, згідно висновку Акту від 01.12.2015 року №1489 «Про результати позапланової перевірки достовірності довідки наданої установою Управлінням освіти Мелітопольської міської ради ЗО Дикій ОСОБА_2», при перевірці достовірності довідки від 07.08.2015 року за №01-21/1826, наданої ОСОБА_1 порушень ст.40, ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не встановлено. При перевірці було використано: вибірково накази за 1984-2003 рр., надані Палацом творчості дітей та юнацтва відділу освіти виконавчого комітету Мелітопольської ради народних депутатів, відомості з нарахування та виплати заробітної плати за 1984-2003 роки.

Тобто, зазначене свідчить, що при видачі позивачу довідки були досліджені первинні документи: відповідні накази та відомості по заробітній платі, які підтверджують, що позивач, у період з 05.09.1984 року по 01.09.1997 року, працював на посаді керівника гуртка, мав відповідне навантаження та отримував заробітну плату.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що вказаними нормативно-правовими актами для призначення пенсії по вислузі років визначено необхідність наявності певного стажу на відповідній посаді, проте жодних застережень щодо перебування лише на одній посаді, чи щодо основної посади, чи посади за сумісництвом зазначеними положеннями законодавчих норм не передбачено.

Згідно наданої на запит суду апеляційної інстанції копії виписки з наказу №113 § 6 від 04 вересня 1984 року, ОСОБА_1 перебувала на посаді методиста та керівника гуртка з 05 вересня 1984 оку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач з 05.09.1984 року по 01.09.1997 року, працював на посаді керівника гуртка, мав відповідне навантаження, отримував заробітну плату як керівник гуртка і приймався на роботу як керівник гуртка.

З огляду на викладені обставини справи та враховуючи доводи, якими обґрунтовувались вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не існує.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 18.10.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим