Справа № 812/292/16
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року справа №812/292/16

84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: судді - доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши у письмовому порядку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Лисичанський міський суд Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2016 року ОСОБА_2 (позивач) звернулась до суду з уточненим під час судового розгляду адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (відповідач, ТУ ДСА в Луганській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Лисичанський міський суд Луганської області визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області в частині не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 24 квітня 2015 року по 01 червня 2016 року включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції з 26 жовтня 2014 року) та за період з 29 березня 2015 року по 01 січня 2016 року, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення пава на справедливий суд») та зобов'язання ТУ ДСА в Луганській області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за період з 24 квітня 2015 року по 01 січня 2016 року включно відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років тощо) з урахуванням індексації (а.с.2-3,74).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено. (а.с.77-79)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходів з того, що в діях ТУ ДСА в Луганській області відсутня протиправність відмови у здійсненні перерахунку та виплати заробітної плати позивачу, оскільки відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача (а.с.77-79).

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодилась, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відсутність механізму реалізації права працівника апарату суду на заробітну плату в розмірі передбаченому Законом у зв'язку з невнесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 26, не є підставою для відмови у здійсненні перерахунку і виплаті заробітної плати, оскільки Закони України мають вищу юридичну силу аніж постанови Кабінету Міністрів України, а також у з візку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (а.с. 86-90).

Позивачем на адресу суду було надіслано клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

За нормами пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 24 квітня 2015 року призначена на посаду помічника судді тимчасово на час виконання повноважень судді Лисичанського міського суду Луганської області Горбатенко О.В. з присвоєнням одинадцятого рангу державного службовця, а з 23 вересня 2015 року переведена за згодою на посаду помічника судді, тимчасового, на час виконання повноважень судді Лисичанського міського суду Луганської області Калмикової Ю.О. із збереженням одинадцятого рангу державного службовця, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.4-6)

Згідно довідки про складові заробітної плати наданої ТУ ДСА України в Луганській області № 623/16 вих від 12 квітня 2016 року заробітна плата позивачу з квітня 2015 року по серпень 2015 року розраховувалась виходячи з посадового окладу у розмірі 1218,00 грн., з 01 вересня 2015 по 08 вересня 2015 - виходячи з посадового окладу у розмірі 1378,00 грн., а з 09 вересня 2015 по грудень 2015 посадовий оклад ОСОБА_2 становив 2756,00 грн. (а.с. 46)

У зв'язку з незгодою позивача із розміром посадового окладу, з якого була розрахована заробітна плата, 05 квітня 2016 року позивач звернулась до ТУ ДСА в Луганській області із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати заробітної плати за період з 24 квітня 2015 року по 01 січня 2016 року, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо) (а.с. 47).

Листом № 580/16 вих від 08 квітня 2016 ТУ ДСА в Луганській області роз'яснило головам місцевих судів Луганської області та керівникам апарату суду про те, що постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 № 3 «Про Довідку щодо результатів вивчення узагальнення практики застосування адмінсудами положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» має рекомендаційний характер, а тому підстави для перерахунку заробітної плати працівника апарату суду відсутні (а.с. 48).

Колегія суддів, вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон № 1697-VII, яким внесено зміни до статті 144 Закону № 2453-VІ, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом № 2453-VІ.

З 28 березня 2015 року Законом № 192-VІІІ затверджено нову редакцію Закону № 2453-VІ, статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (стаття 13 Закону № 108/95-ВР).

За правилами статті 142 Закону № 2453-VІ (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (далі - БК) (стаття 143 Закону № 2453-VІ). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону № 2453-VІ у редакції з 28 березня 2015 року.

З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (далі - Закон № 80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - постанова № 268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9 вересня 2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з частинами першою та другою Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року № 719-VІІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ, частини першої статті 147 Закону № 2453-VІ (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, ТУ ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів та суд не мали правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 12 липня 2016 року (№ 21-1726а16).

З урахуванням викладеного суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову, а відповідач в свою чергу під час відмови позивачу у перерахунку посадового окладу діяв в межах наданих йому повноважень з реалізації відносно позивача діючого законодавства, до того ж вказана категорія спорів неодноразово розглядалась Верховним судом України, як приклад - вищенаведені постанови суду, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі № 812/292/16 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Лисичанський міський суд Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова