Справа № 820/4724/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 жовтня 2016 р. № 820/4724/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

прокурора - Дзюби І.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Т.в.о. військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1, третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького, про стягнення сум,

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 51264,25 грн - витрати, пов'язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач має заборгованість в сумі 51264,25 грн, що виникла у звязку з його утриманням під час навчання в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького. 15.03.2016 наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби № 42- ОС з відповідачем було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби, 04.04.2016 наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби № 55- ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, тому усі кошти, витрачені з Державного бюджету на його утримання, підлягають поверненню. Оскільки відповідач в добровільному порядку витрати не відшкодовує, такі підлягають стягненню з нього в судовому порядку.

Прокурор в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник т.в.о. військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Представник Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.

ОСОБА_1 в судове засідання прибув, просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в період з 28.07.2007 по 25.06.2011.

На підставі контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі від 20.04.2011, укладеного між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з однієї сторони та з ОСОБА_1 з іншої, відповідач добровільно вступив на військову службу.

Наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби № 42- ОС від 15.03.2016 з відповідачем було достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби відповідно до пункту «и» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби № 55- ОС від 04.04.2016 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку з виконанням ними конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону № 2232-XII військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Відповідно до частини другої цієї ж статті зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно з ч.5 ст.25 Закону № 2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п'ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів«е», «є», «ж», «і», «и»частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 12 липня 2006 р. № 964 (далі - Порядок-1)

Згідно пунктом 3 Порядку 1 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок-2), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення та медичне забезпечення.

За положеннями пункту 2.1.1 Порядку-2 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку-2 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Відповідно до пункту 2.1.3. Порядку-2 витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Згідно з пунктом 2.1.4. Порядку-2 витратами на медичне забезпечення є витрати, пов'язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до розрахунку витрат № 14 від 16.03.2016 за ОСОБА_1 рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в сумі 51264,25 грн, а саме: на грошове забезпечення - 12905,99 грн, на продовольче забезпечення - 20470, 70 грн, на забезпечення речовим майном - 5757, 26 грн, на медичне забезпечення - 150 грн, на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами - 11980, 30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками (а.с. 25-29)

Витрати відповідачем в сумі 51264,25 грн у добровільному порядку не відшкодовані.

Відповідно до пункту 7 Порядку-1 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 8 Порядку-1 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Таким чином, враховуючи, що кошти по відшкодуванню витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 51264,25 грн ОСОБА_1 не відшкодовані, то у суду маються правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Т.в.о. військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1, третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького, про стягнення суми - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (01030, м.Київ, вул. Володимирська, 26, ) грошові кошти в розмірі 51264 (пятдесят одна тисяча двісті шістдесят чотири) грн 25 коп - витрати, пов'язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11 жовтня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников