Справа № 619/3390/16-а
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/3390/16-а
провадження №2-а/619/107/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіНечипоренко І.М.
за участюсекретаря судового засіданняНосачової І.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ) та зобов'язати відповідача здійснити збільшення його пенсії відповідно до ч.2 ст. 56 Закону №796-ХІІ шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 31.08.2016 року. В обгрунтування позову зазначено, що він являється ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ї категорії осіб, що постраждали від цієї аварії. З 09.05.2015 року йому призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058, зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ. 31.08.2016 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив збільшити розмір його пенсії відповідно до ч.2 ст. 56 Закону №796-ХІІ. 12.09.2016 року листом йому відмовлено у перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що Пенсійне забезпечення осіб, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788- XII, на підставі Постанов Кабінету Міністрів України. В своїй роботі управління також керується «Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» № 8-2 від 30.04.2002 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року № 442/6730 та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846. Так, відповідно до норм Закону №796 встановлено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення (ст. 55 Закону №796). З урахуванням норм ст. 55 Закону №796, гр. ОСОБА_3 було призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого ст. 26 Закону №1058, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з 01.07.1986 року до 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 Закону №796. Стаття 55 Закону №796 також містить пряму посилочну норму на Закон №1058, а саме - призначення та виплата пенсій названим в цій статті категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ч. 3 ст. 55 Закону №796 в редакції від 17.11.2005 року). Таким чином, призначення та розрахунок розміру пенсії гр. ОСОБА_3 було проведено відповідно до ст.ст. 24, 25, 26, 27, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058. Розмір пенсії за віком було обчислено відповідно до ст. 27 за формулою встановленою ч.1 ст. 27 та з урахуванням вимог ст.ст. 24, 25, 40, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058. Формула розрахунку пенсії за віком: П = Зп х Кс, де П - розмір пенсії у гривнах; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 закону №1058, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 Закону №1058. Розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2016 року склав - 1060 грн. 71 коп., із них розмір пенсії за віком становить - 608 грн. 27 коп., доплата до прожиткового мінімуму (1074,00 грн.) становить - 281 грн. 62 коп., розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 2 становить - 170 грн. 82 коп. При цьому пенсію було обчислено з страхового стажу - 29 років 05 днів (де, стаж до 01.01.2004 року склав 24 роки 03 місяці, а з 01.01.2004 року - 04 роки 08 місяці). Середня заробітна плата для призначення пенсії була обчислена із заробітної плати за період з 01.03.1986 року по 28.02.1991 року (60 календарних місяців) та за індивідуальними даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року та з 01.05.2005 року по 17.09.2010 року відповідно до норм ст. 40 Закону №1058.Таким чином, право гр. ОСОБА_3 щодо призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, визначене нормами пенсійного законодавства порушено не було, оскільки при призначенні пенсії управлінням було застосовано як норми Закону №796 ст. 55 (визначено право дострокового виходу на пенсію) та п. 1 ст. 57 (обчислено середньомісячну заробітну плату відповідно до ст. 40 Закону №1058), а також застосовано і ст.ст. 24, 25, 26 (щодо розрахунку страхового стажу), за формулою встановленою ч. 1 ст. 27 Закону №1058 - в прямій послідовності визначеній пенсійним законодавством. Також, не було порушено норми пенсійного законодавства щодо призначення та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам , віднесеним до категорії 2 (ст. 51 Закону №796), оскільки розмір додаткової пенсії було встановлено відповідно до п.п. 2 п. 13 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року та з урахуванням Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Крім цього, його пенсію було також обчислено і згідно ч. 2 ст. 27 Закону №1058 з урахуванням ст.ст. 56, 57 Закону №796. Пункт 2 ст.57 Закону №796 містить посилочну норму щодо застосування ч. 2 ст. 27 Закону №1058 при визначенні середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії. Так, відповідно ч.2 ст.27 Закону №1058, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Закону №1058, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (Закону України «Про пенсійне забезпечення" №1788), а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством (Законом №1788), не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законодавством для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності Закону №1058.Тож, ч. 2 ст. 27 Закону №1058 також містить посилання на застосування норм Закону №1788 при обчисленні розміру пенсії за віком. Таким чином, частину розміру пенсії за віком було обчислено із стажу, набутого гр. ОСОБА_3 до дня набрання чинності Законом №1058 (до 01.01.2004 року), відповідно до раніше діючого законодавства (Закону №1788), а іншу частина розміру пенсії за віком було обчислено з страхового стажу, набутого у період після набрання чинності Закону №1058 (з 01.01.2004 року), - відповідно до цього Закону №1058. Першу частину розміру пенсії за віком було обчислено за раніше діючим законодавством (Законом №1788), при цьому розмір пенсії за віком не міг перевищувати максимального розміру пенсії визначеного для відповідних категорій пенсіонерів, та не міг бути нижче, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності Закону №1058 (абз.2 ч. 2 ст.27 Закону №1058). Відповідно до ст. 19 Закону №1788 пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів (55%) заробітку (ст.64 Закону №1788), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент (1%) мінімального розміру пенсії. При цьому максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених п. «а» ст. 13 і ст.14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком. Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 відсотків заробітку, за винятком мінімальних пенсій, підвищених за роки роботи понад 25 років у чоловіків і 20- у жінок, а працівникам, зайнятим на роботах, передбачених п. «а» ст. 13 і ст.14 цього Закону, - 85 процентів заробітку. Згідно ст. 65 Закону №1788 середньомісячний заробіток для обчислення пенсії обраховується за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності не залежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи з 01.07.2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому. Громадянин ОСОБА_3 станом на 01.01.2004 року мав 24 роки 03 місяці стажу роботи та відповідно мав заробітну плату за період визначений ч.1 ст. 65 Закону №1788 (за 60 календарних місяців підряд до 01.07.2003 року та дані персоніфікованого обліку за період з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року). Тож, частину розміру пенсії за віком за період стажу, набутого до дня набрання чинності Закону №1058 (до 01.01.2004 року) гр. ОСОБА_3 було обчислено відповідно до норм ч. 2 ст.57 Закону №796, ч. 2 ст. 27 Закону №1058 та ст.ст. 19, 64, 65 Закону №1788, а пільги щодо обчислення стажу роботи було визначено відповідно ч.1, 2 ст. 56 Закону №796. Щодо застосування норм абз. 2 п.1 ст. 28 ЗУ №1058 при обчисленні розміру пенсії за віком з урахуванням п.2 ст. 56 ЗУ № 796 та ч. 2 ст.27 ЗУ №1058, оскільки зазначені норми мають різне правове навантаження, а саме: п.1 ст.28 ЗУ №1058 передбачає встановлення для чоловіків мінімального розміру пенсії за віком за наявності 35 років страхового стажу на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а за кожен повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої з урахуванням набутого страхового стажу та заробітної плати, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком; ч.2 ст. 56 ЗУ №796 передбачає право на пенсію в повному розмірі громадян, віднесених до категорії 1, 2, 3, 4, за умови наявності стажу роботи у чоловіків не менш 20 років, із збільшенням пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років. Норма щодо збільшення розміру пенсії за віком на 1 процент заробітку за кожен повний рік роботи понад 25 років (а з пільгами відповідно 20 років) чоловікам - встановлена ст.19 ЗУ №1788, яка і була застосована гр.ОСОБА_3 при розрахунку частки пенсії за віком відповідно ч.2 ст.27 ЗУ №1058, за раніше діючим законодавством Законом №1788).

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та надані докази дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-XII.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» передбачено, що г статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року.

Судом встановлено, що з 09.05.2015 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058 на підставі п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження.

Поряд з цим, ст.55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058-IV і цього Закону.

Так, відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про пенсійне забезпечення" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

31.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про бажання збільшити розмір пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом Дергачівського об'єднаного УПФУ Харківської області від 12.09.2016 року позивачу відмовлено у вказаному перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з висновком відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Отже, обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-ХІІ.

Таким чином, суд вважає, що за таких обставин дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними, а позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст.56 Закону №796-XII. Зокрема, за змістом ч.2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 07 липня 2015 року у справі №21-727а15.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч.2 ст.28 Закону №1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, оскільки особі призначена пенсія на умовах визначених, зокрема положеннями Закону №796-ХІІ, перерахунок її пенсії з 31.08.2016 має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює УПФ, відповідний обов'язок слід покласти на відповідача у справі.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158 - 163, 183-2 КАС України, суд -

постановив:

Визнати протиправними дії Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до статей 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ;

Зобов'язати Дергачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_3 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 31 серпня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області на користь держави судовий збір у розмірі 551,20грн.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Суддя І. М. Нечипоренко