Справа № 818/915/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р.Справа № 818/915/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.08.2016р. по справі № 818/915/16

за позовом Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства

до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 р. в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 03.03.2016р. № та № - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що податковою інспекцією неправомірно нараховані штрафні санкції за прострочення сплати податкового зобов'язання, оскільки державне регулювання цін (тарифів) у сферах енергетики та комунальних послуг призводить до потреби відшкодування з бюджету різниці в тарифах, механізм реалізації якого веде до прострочення сплати податків та обов'язкових платежів.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України. не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Конотопською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства з питань своєчасності перерахування суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з липня по листопад 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємству нараховано штрафні санкції у розмірі 37548,50 грн. за затримку до 30 календарних днів сплати узгодженого податкового зобов"язання по ПДВ та у розмірі 140546,80 грн. за затримку більше 30 календарних днів сплати узгодженого податкового зобов"язання по ПДВ.

За результатами перевірки складено акт від 19 лютого 2016 року №70/15-01/03352716, на підставі якого відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.03.2016р.:

- №, яким за затримку на 118 календарних днів сплати грошового зобов"язання в сумі 375485 грн. зобов"язано сплатити штраф в розмірі 10% в сумі 37548,50грн.

- №, яким за затримку на 4979110 календарних днів сплати грошового зобов"язання в сумі 702734 грн. зобов"язано сплатити штраф в розмірі 20% в сумі 140546,80грн. (а.с.21-22).

За наслідками оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку було прийнято рішення головного управління ДФС у Сумській області від 05.05.2016р. №5105/10/18-28-10-04-27/29ск про результати розгляду первинної скарги, яким податкові повідомлення-рішення Конотопської ОДПІ від 03.03.2016р. № та № залишені без змін.

Рішенням ДФС України від 04.07.2016р. №14478/6/99-99-11-03-01-25 рішення, прийняте за розглядом первинної скарги та податкові повідомлення-рішення Конотопської ОДПІ від 03.03.2016р. №, № залишені без змін.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 03 березня 2016 року №№та №на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача не обґрунтовані, не доведені у судовому засіданні та є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з Акту перевірки, встановлюючи факт порушення Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства строків погашення узгодженого податкового зобов'язання, контролюючий орган виходив з того, що задекларовані позивачем суми податку на додану вартість за липень-листопад 2015 року були сплачені із затримкою.

Згідно п. 46.1 ст. 46 1 та п. 50.1 ст. 50 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно пункту 49.1. статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПКУ платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПКУ).

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п.203.2 ст.203 ПКУ).

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства подано до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість, в тому числі: за липень 2015 року в сумі 213416 грн. погашено 18 грудня 2015 року в сумі 213416 грн., за серпень 2015 року в сумі 224178 грн. погашено 18 грудня 2015 року в сумі 224178 грн., за вересень 2015 року в сумі 265140 грн. погашено 18 грудня 2015 року в сумі 265140 грн; за жовтень 2015 року в сумі 175485 грн. погашено 18 грудня 2015 року в сумі 175485 грн. за листопад 2015 року в сумі 217085 грн. по строку сплати 30 грудня 2015 року погашено частково 18 грудня 2015 року в сумі 200000 грн.(а.с.13, зворотній бік).

Таким чином, задекларована позивачем сума податку на додану вартість за 2015р. вважається узгодженим податковим зобов'язанням. Вказаний факт не заперечується позивачем.

Відповідно до п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтями 33, 34 Податкового кодексу України визначено види податкових періодів, що застосовуються при визначенні розміру податкових зобов'язань платника, серед яких зазначається і місячний податковий період.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 ПКУ).

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п.36.3 ст.36 ПКУ).

Згідно п. 49.18.1 ст. 49 ПК України податкова декларація за період, що дорівнює календарному місяцю подається протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст.126 ПКУ у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства прострочено сплату узгодженого податкового зобов'язання. Так, згідно самостійно поданих податкових декларацій за - липень 2015 року в сумі 213416 грн. по строку сплати 30 серпня 2015 року погашено 18 грудня 2015 року в сумі 213416 грн., тобто із затримкою на 110 календарних днів;

- за серпень 2015 року в сумі 224178 грн. по строку сплати 30 вересня 2015 року погашено 18 грудня 2015 року в сумі 224178 грн., тобто із затримкою на 79 календарних днів;

- за вересень 2015 року в сумі 265140 грн. по строку сплати 30 жовтня 2015 року погашено 18 грудня 2015 року в сумі 265140 грн., із затримкою на 49 календарних днів;

- за жовтень 2015 року в сумі 175485 грн. по строку сплати 30 листопада 2015 року погашено 18 грудня 2015 року в сумі 175485 грн., тобто із затримкою на 18 календарних днів;

- за листопад 2015 року в сумі 217085 грн. по строку сплати 30 грудня 2015 року погашено частково 18 грудня 2015 року в сумі 200000 грн., тобто із затримкою на 1 календарний день (а.с.13, зворотній бік).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач дійшов правильного висновку, з яким правомірно погодився суд першої інстанції, що платником податків було несвоєчасно проведено оплату узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість за липень-листопад 2015р.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 03 березня 2016 року №№та №, а тому позовні вимоги позивача не обґрунтовані, не доведені та є такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на неправомірність нарахування штрафних санкцій за прострочення сплати податкового зобов'язання, оскільки державне регулювання цін (тарифів) у сферах енергетики та комунальних послуг призводить до потреби відшкодування з бюджету різниці в тарифах, механізм реалізації якого призводить до прострочення сплати платежів, є безпідставним, оскільки за приписами п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації потягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, Податковим кодексом України виконання податкового обов'язку щодо своєчасної сплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань не ставиться в залежність від інших чинників, у тому числі від надходження коштів з бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16.08.2016р. по справі № 818/915/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2016 р.