Справа № 815/4222/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4222/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Соколової М.С.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1, (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Любашівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку № 2289 від 24.11.2015 року, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, (далі ОСОБА_2, позивач) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Любашівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку № 2289 від 24.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 18 жовтня 2005 року вона перебувала на державній службі - займала посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області; та у відношенні неї Любашівською ОДПІ ГУ ДФС України в Одеській області проводилась перевірка відомостей, визначених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади». 24 листопада 2015 року Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складено Висновок № 2289 від 24.11.2015 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», згідно якого за результатами проведеної перевірки встановлено, що у декларації про майно та доходи витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік (невідомо який) було вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутих за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права), а саме в розділі III «Відомості про нерухоме майно» позиці А в рядку 23 не зазначена інформація щодо перебування у власності земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована на території Шимківської сільської рада Ананьївського району Одеської області та передана у власність Розпорядженням Ананьївської районної адміністрації Одеської області від 26.03.2003 року №70. Також Висновком встановлено, що вартість майна (майнових прав вказаного мною у декларації про майно доходи витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік (невідомо який) набутих за час перебування на посад визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел. Майна, яке підлягає державній реєстрації, за період перебування на державній службі набуто не було, а земельна ділянка площею 3,18 га, була отримана у власність як земельний пай при розпаюванні земель колективного сільськогосподарського підприємства 26.03.2003 року. По даному факту подані до Ананьївського відділення Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, пояснення, що не було вказано земельну ділянку в декларацію внаслідок ненавмисної механічної помилки, однак орендну плату отриману з даної земельної ділянки було задекларовано. Умислу на приховування належного майна - не було. В деклараціях про доходи за усі попередні роки було вказувано про перебування у власності земельної ділянки. Висновок є суперечливим, так як ним встановлено, що задекларовано майно (земельну ділянку), яке було набуто за час перебування на державній службі і цим же висновком зазначається, що земельна ділянка була передана у власність 26.03.2003 року - до моменту вступу на державу службу. В матеріалах перевірки відсутні відомості про реєстрацію зазначеної земельної ділянки в органах Реєстраційної служби України.

В судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги заявлені в заяві про уточнення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 21).

Представник відповідача не визнав позовні вимоги та провив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с 42-46).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстровано за адресою: 66400, Одеська область, с. Ананьїв - Друга дільниця, вул. Центральна, 3 та з 18 жовтня 2005 року працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій.

Закон України «Про очищення влади» визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Визначення очищення влади (люстрація) міститься у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» та означає встановлену цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 10 ст.2 Закон України «Про очищення влади», заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_2, в 2014 році працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про очищення влади», передбачено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» державний службовець зобов'язаний подавати щороку до 1 квітня за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

На виконання вищенаведеної норми чинного законодавства позивачем подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 52-56).

Приписами п.2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», визначено, що перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

В вересні 2015 року з Управлінні Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області до Ананьївського відділення Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, надійшов запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» відносно ОСОБА_2 (а.с. 50). В додаток до даного запиту надано копії: заяви особи про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» (а.с. 50 зворот), копія паспорту ОСОБА_2, (а.с. 51) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 51 зворот), декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 52-56).

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», визначено в Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за № 1385/26162) (далі Порядок № 1100).

Пунктом 2 Порядку № 1100, встановлено, що перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

З матеріалів справи вбачається, що достовірність відомостей, зазначених ОСОБА_2, в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, здійснювалося Ананьївським відділенням Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Відповідно до п.п. 3 п. 3 Порядку № 1100, проведення перевірки, фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою зясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою зясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою зясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Враховуючи зазначені приписи Порядку № 1100, суд дійшов висновку, що отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність, або наявність недостовірностей або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що в ІІІ кварталі 2014 року ОСОБА_2, отримано дохід від надання в оренду майна в сумі 2024,85 грн, що підтверджено інформацією з Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів ОСОБА_2 (а.с. 59-60). ОСОБА_2, в Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік в розділі ІІ п. 20 «інші види доходів (не зазначені у позиціях 6-19)» вказана сума одержаного доходу 2025 грн., (а.с. 52 зворот). Однак наявність у позивача земельної ділянки в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» в п. 23 «Земельні ділянки» Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік не відображено, що підтверджено наявною в матеріалах справи Декларацією позивача (а.с. 53 зворот).

Також алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові: повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей (п.п. 4 п. 3 Порядку № 1100); одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обовязкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку (п.п. 5 п. 3 Порядку № 1100); підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка (п.п. 6 п. 3 Порядку № 1100).

При досліджені доказів судом встановлено, що 16.11.2015 року ОСОБА_2, на адресу начальника Ананьївського відділення Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, надано пояснення (а.с. 48), де зазначено, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік в розділі 2 «Відомості про нерухоме майно» нею помилково не вказано наявність земельної ділянки (паю) розміром 3,18 га, яке розташоване на території Шимківської сільської ради, яке належить їй на підставі державного акту від 23.04.2003 року І-ОД № 027270.

Наявність у ОСОБА_2, земельної ділянки площею 3,18 га на території Шимківської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 027270 (а.с. 49).

За приписами п. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Приписами п. 6 Порядку № 1100, визначено, що недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації. Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Отже, у висновку, що складається за результатами перевірки контролюючий орган зобов'язаний зазначити про встановлену недостовірність або невідповідність по кожному з перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно, яке підлягає декларуванню вказано особою у декларації, а також про відповідність вартості майна, набутого на час перебування на посадах, отриманим доходам із законних джерел.

24 листопада 2015 року Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_2, № 2289 (а.с. 9, 47) (далі Висновок №2289).

В Висновку №2289 зазначено, що за результатами проведеної перевірки ОСОБА_2, з урахуванням пояснень та наданих підтверджуючих документів встановлено, що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_2, за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2, а саме: в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» позиції А в рядку 23 не зазначена інформація щодо перебування у власності земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району та передана у власність розпорядженням районної державної адміністрації Ананьївського району Одеської області від 26.03.2003 року № 70.

Дослідивши письмові докази, що наявні в матеріалах справи та зазначений Висновок № 2289, судом встановлено, що відповідачем обґрунтовано встановлено, що в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» підрозділі «А» в рядку 23 Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, ОСОБА_2, не зазначила про наявність майна, а саме: земельну ділянку площею 3,18 га, на території Шимківської сільської ради Ананьївського району, Одеської області.

Однак, як встановлено з дослідженого державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 027270, земельна ділянка площею 3,18 га, розташована на території Шимківської сільської ради належить ОСОБА_2 з 2003 року, тобто, вказана земельна ділянка належала позивачці до моменту вступу на державну службу.

В Висновку №2289 також відповідачем зазначено, що за результатами проведеної перевірки ОСОБА_2, з урахуванням пояснень встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_2, у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_2, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2, із законних джерел.

В дослідженому судом Висновку №2289 відповідачем не зазначено яка вартість та якого саме майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_2, у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 Також під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності податкової інформації про доходи, отримані ОСОБА_2, та наявність майна (майнових прав) та його вартості, що нібито отримані із незаконних джерел.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання протиправним та скасування висновку Любашівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 2289 від 24.11.2015 року в частині встановлення що «вартість майна (майнових прав) вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати зобовязання фінансового характеру за минулий рік набутого (набутих) ОСОБА_2, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел.».

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3).

Згідно наявної у справі квитанції від 08.09.2016 року №110 (а.с.20) за звернення із позовною заявою у справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн.

Позивачем на підтвердження витрат представника позивача повязаних з переїздом з м. Ананьїва (місце проживання представника позивача згідно даних в довіреності (а.с. 26) до м. Одеси (місце реєстрації суду) надані:

- квиток пасажирський виданий ПАТ «Одесавтотранс» 29.09.2016 року № 51790 на суму 92,87 грн., за проїзд з м. Ананьїв до м. Одеса; квиток на проїзд: серії АКУН № 001832 від 29.09.2016 року на суму 100 грн., за проїзд з м. Одеси до м. Ананьїв (дата проведення судового засідання);

- квиток пасажирський виданий ПАТ «Одесавтотранс» 10.10.2016 року № 52451 на суму 92,87 грн., за проїзд з м. Ананьїв до м. Одеса; квиток на проїзд: серії АКУХ № 017480 від 10.10.2016 року на суму 100 грн., за проїзд з м. Одеси до м. Ананьїв (дата проведення судового засідання).

Приписами ст. 91 КАС України, передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони (ч. 1). Сторона, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати (ч.2).

Представництво позивача ОСОБА_2, в суді здійснювалося представником позивача ОСОБА_3, за довіреністю від 27.11.2015 року (а.с. 26), доказів наявності угоди щодо покладення на позивача витрат повязаних з переїздом представника позивача до суду позивачем не надано. Також не надано доказів, що витрати в сумі 385,74 грн., понесені позивачем.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 91 КАС України, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту представників сторін, несуть сторони, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача витрат на проїзд представника позивача не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути частину понесених ним і документально підтверджених судових витрат, сплачено судового збору у даній справі пропорційно задоволеним вимогам.

Таким чином судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Любашівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на ОСОБА_2, в сумі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Любашівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 2289 від 24.11.2015 року в частині встановлення що «вартість майна (майнових прав) вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати зобовязання фінансового характеру за минулий рік набутого (набутих) ОСОБА_2, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел.»

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілити в порядку статті 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею18.10.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.