Справа № 2-а-3644/10/0270
Суддя: Сторчак Володимир Юрійович
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 р. Справа № 2-а-3644/10/0270 м.Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі Головуючого судді Сторчака Володимира Юрійовича, при секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник

відповідача : не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у Шаргородському районі Вінницької області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Політанківське"

про: стягнення штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася Державна податкова інспекція у Шаргородському районі Вінницької області (далі позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Політанківське" (далі відповідач) про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 139247, 50 грн.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 139247, 50 грн. внаслідок не сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що визначені в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми С №/0 від 16.07.2010 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника втретє не направив. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся завчасно та належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві. Зокрема, в судове засідання яке відбулось 14.10.2010 представник відповідача не з"явився, направивши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, одночасно вказавши, що позовні вимоги не визнає і заперечення на позов будуть надані суду в наступному засіданні. Враховуючи вказане клопотання, розгляд справи було відкладено на 26.10.2010 року, про що належним чином повідомлено сторін по справі, зокрема повідомлення відповідача підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.36). Проте, в судове засідання 26.10.2010 року представник відповідача вдруге не з"явився без поважних причин, не повідомив суд про причини неприбуття, у зв"язку з чим розгляд справи було відкладено на 04.11.2010 року. Однак, 04.11.2010 року відповідач уповноваженого представника в судове засіданні втретє не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи з участю його представника та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів відповідача, а після зясування думки представника позивача дійшов висновку за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Політанківське" є юридичною особою та включене до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код - 35155275, керівник ОСОБА_2, місцезнаходження: Вінницька область, Шаргородський район, с.Політанки.

Як платник податків Товариство взято на облік у Державній податковій інспекції у Шаргородському районі Вінницької області ( а.с.4).

07.07.2010 року позивачем проведено перевірку відповідача, щодо дотримання останнім податкового законодавства за період з 26.07.2007 року по 31.03.2010 року та валютного та іншого законодавства за період з 26.07.2010 року по 31.03.2010 року. За результатами перевірки складено акт №140/23/35155275 від 07.07.2010 р. (а.с.7,8), в якому зафіксовано порушення п. 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року та п. 1 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На підставі вищезазначеного акту перевірки позивачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми С №/0 від 16.07.2010 р. на суму 139247, 50 грн. (а.с.5).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 7.41. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

В порушення вказаної норми, відповідачем здійснено видачу підзвітним особам готівкових коштів без подання одержувачем коштів платіжного документа ( товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівковий коштів в сумі 7500,00грн.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95) субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону №265/95 субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

В порушення вищевказаних норм Закону, відповідачем здійснювалась реалізація продукції невласного виробництва населенню ( муки, макуху, олії, висівок пшеничних, крупи манної) без застосування реєстратора розрахункових операцій з оформленням прибуткових ордерів та видаткових накладних відповідно до реєстру, що наведений в Додатку 6 до акту перевірки. Зокрема, виручка від реалізації продукції невласного виробництва становить 26349, 50 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону №265/95 у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

Згідно з п. 9 ст. 3 Закону №265/95 субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 10 Закону №265/95 перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових операцій є обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики і Державної податкової адміністрації

України. Розрахункові книжки не застосовуються у випадках здійснення підприємницької діяльності, визначених статтею 9 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення вищевказаних норм, до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальній сумі 139247,50 грн.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 16.07.2010 р. відповідачем у встановленому законодавством порядку та строки не оскаржено. Разом з тим, станом на день розгляду справи, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 139247,50 грн. відповідачем не сплачені.

Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 р. № 327 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.3 розділу 1 Порядку за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності субєктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка.

В цьому ж пункті визначено, що акт - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності субєкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Статтею 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що податковим органом штрафні санкції застосовані в порядку та розмірах, передбачених чинним законодавством України, на підставі виявлених порушень, заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, зазначена в позовній заяві сума підтверджується належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При винесенні рішення суд також враховує те, що відповідачем частково сплачено штрафні санкції, а також не надано доказів в спростування позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1Адміністративний позов задовольнити.

2Стягнути зоборгованість по штрафній фінансовій санкції з товариства з обмеженою відповідальністю "Політанківське"( с.Політанки, Шаргородський район, Вінницька область, 23542, ) в сумі 139247,50 грн.(сто тридцять девять тися двісті сорок сім гривень пятдесят копійок) на користь державного бюджету( ГУДКУ у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0687).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ч.1 ст. 254 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови оформлено: 05.11.10

Суддя Сторчак Володимир Юрійович

04.11.2010