Справа № 826/7865/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2016 року № 826/7865/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в місті Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в місті Києві № 6
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в місті Києві (далі - Відповідач 1, ГУ НП в м. Києві), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в місті Києві № 6 (далі-Відповідач 2, Атестаційна комісія ГУ НП в м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати дії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо проведення атестування ОСОБА_1 протиправними;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6 від 29.12.2015, зазначене в розділі ІV «Результати атестування» атестаційного листа, а саме: « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», який прийнятий стосовно ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №407 о/с від 06.05.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 з служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 06.05.2015 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, починаючи з дня винесення наказу про звільнення по день прийняття судом рішення про поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що атестування позивача проведено без встановлених статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, а тому вважає атестацію незаконною, оскільки він не підлягав атестуванню, атестація проводилась необ'єктивно, без врахування професійних якостей позивача, а також були відсутні виняткові обставини, які б обґрунтовували проведення його атестації. Також відповідачі порушили процедуру проведення атестації, оскільки не повідомили позивача до початку співбесіди про персональний склад атестаційної комісії №6, чим було порушено його право заявити відвід членам атестаційної комісії.

Крім того, позивач зазначає, що під час прийняття атестаційною комісією рішення про невідповідність займаній посаді не були враховані критерії, передбачені пунктом 16 розділу ІV Інструкції. Також атестаційною комісією під час прийняття висновку від 29.12.2015 року про невідповідність його займаній посаді не було враховано його атестаційний лист, згідно якого він за час служби зарекомендував себе з позитивної сторони, дисциплінований та грамотний співробітник. У зв'язку з цим ОСОБА_1 вважає такий висновок необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам і відображає лише суб'єктивну думку членів комісії, а тому просить визнати його протиправним та скасувати.

Не погоджуючись з рішенням атестаційної комісії №6 позивач подав апеляційну скаргу до апеляційної атестаційної комісії північного регіону Національної поліції України, проте його скаргу залишено без розгляду, з підстав, які вважає формальними.

У зв'язку з тим, що атестація позивача була незаконною та була проведена з грубим порушенням чинного законодавства, тому він вважає прийнятий за її результатами висновок протиправним і просить його скасувати.

Також, вищезазначені обставини, на думку представника позивача та позивача, є підставою для скасування оспорюваного наказу відповідача та тягнуть за собою поновлення позивача на посаді, з якої він був звільнений, та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали доводи, викладені у позовній заяві, та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач 1- Головне управління Національної поліції в місті Києві, позов не визнав. Представник відповідача у судовому засіданні обґрунтовує заперечення тим, що атестування позивача проводилось у зв'язку з його просуванням по службі відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, оскільки 07.11.2015 року позивач прийнятий на службу до Національної поліції на тимчасову штатну посаду. Звільнений він зі служби в поліції за результатами атестування, висновки якого обов'язкові для Головного управління Національної поліції в місті Києві. Тому вважає позовні вимоги безпідставними і в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач 2- Атестаційна комісія Головного управління Національної поліції в місті Києві № 6 заперечень суду не надав, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 наказом № 10 о/с "Щодо особового складу" призначено на посаду старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції, без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно» , присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції». Підставою для прийняття наказу зазначено заяву ОСОБА_1 від 07.11.2015 року.

20.11.2015 року головою Національної поліції України Х.Деканоідзе також був виданий наказ № 210 "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано, зокрема 1) провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, Центральною атестаційною комісією; 2) створити центральну атестаційну комісію; 3) керівникам структурних підрозділів Національної поліції України апарату Національної поліції України: міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві: 3.1) скласти списки поліцейських апарату Національної поліції України апарату Національної поліції України: міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, які підлягають атестуванню; 3.2) скласти атестаційні листи стосовно поліцейських; 3.3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 3.4) забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій у разі необхідності; 4) Департаменту комунікацій розмістити на офіційному веб-сайті МВС (Національної поліції, Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в м. Києві) оголошення про набір до атестаційних комісій та доведення до поліцейських інформації про час та місце проведення атестування.

Наказом Національної поліції України від 23 листопада 2015 року №102 "Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України" з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано керівникам структурних підрозділів Національної поліції України забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, яки виявили бажання пройти атестування, у єдиній централізованій телекомунікаційній системі (ЄЦВТМ) та проінформувати особовий склад про те, що особи, які не зареєстровані в ЄЦВТМ, не будуть допущені до участі в атестуванні та не зможуть продовжити службу в поліції.

Наказом Національної поліції України від 26 листопада 2015 року №116 "Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції України" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано, зокрема керівникам структурних підрозділів Національної поліції України апарату Національної поліції України: 1) скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; 2) скласти атестаційні листи на поліцейських; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності.

01.12.2015 року наказом № 7 "Про створення атестаційних комісій ГУ НП у м. Києві" створено атестаційні комісії ГУ НП у м. Києві та затверджено їх склад.

15.12.2015 року наказом №11 «Про створення атестаційних комісій ГУ НП у м. Києві» створено атестаційні комісії ГУ НП у м. Києві №№1,2,3,4,5,6,7,8 після цього було затверджено персональні склади комісій, внесені зміни до їх складу.

На підставі вищезазначених наказів проведено атестацію позивача - лейтенанта поліції ОСОБА_1, що підтверджує відповідний атестаційний лист.

29.12.2015 року атестаційною комісією №6 Головного управління Національної поліції в м. Києві за результатами атестування ОСОБА_1 прийнято висновок про те, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Мотиви прийняття такого рішення у висновку не зазначено.

02.02.2016 року апеляційною атестаційною комісією Північного регіону розглянуто скаргу ОСОБА_1 на рішення атестаційної комісії №6 та залишено скаргу без розгляду, з тих підстав, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички.

Наказом Головного управління Національної поліції в місті Києві від 06.05.2016 року №407 о/с відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) лейтенанта поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції.

Позивач категорично не погоджуючись із звільненням зі служби в поліції, вказуючи на те, що ОСОБА_1, не підлягав атестуванню; відповідачем порушено процедуру проведення атестування, передбачену Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, та нормами Закону України "Про професійний розвиток працівників"; атестація проводилась неправомочною комісією, комісією не враховано професійних якостей позивача, його характеристик та висновку безпосереднього керівника; оцінку професійного рівня та кваліфікації працівника проведено за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Перевіряючи відповідність закону спірних дій та рішення відповідачів, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь органів державної влади та управління викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України, відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняті рішення.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним рішення Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та визнання протиправними дій щодо проведення атестації позивача суд звертає увагу на наступне.

На виконання наказів Національної поліції України від 26 листопада 2015 року №116 та № 210 від 20.11.2015р. "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України" складено список поліцейських, які підлягають атестуванню, до якого включено - ОСОБА_1.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, колегія суддів дійшла висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню. Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідачем, на якого покладено тягар доказування, не доведено, що ОСОБА_1 підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації останнього, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Також, суд зазначає, що за висновком безпосереднього керівництва ( прямого керівника - першого заступника начальника Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві майора поліції Яковлєва Є.С.) , лейтенант поліції ОСОБА_1 займаній посаді відповідає.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи відповідачів про те, що необхідність проведення атестації була зумовлена тимчасовим призначенням ОСОБА_1 до проведення процедури атестування, та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як підтверджують матеріали справи, наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.11. 2015 року №10 о/с "Щодо особового складу" ОСОБА_1, який мав спеціальне звання "лейтенант міліції", призначено старшим оперуповноваженим Дніпровського управління поліції, без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно» з присвоєнням спеціального звання "лейтенант поліції" в порядку переатестування, як такий, що прибув з Головного управління МВС України в м. Києві на підставі заяви від 07.11.2015 року.

Суд враховує, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, звертає увагу, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Отже, посилання в наказі Національної поліції України від 07 листопада 2015 року №10 о/с "Щодо особового складу" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Разом з тим, відповідно до норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Однак, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Враховуючи викладене, на думку суду, рішення Національної поліції України в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії щодо проведення його атестації є протиправними.

За таких обставин всі послідуючі дії щодо позивача проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Водночас суд зазначає, що відносно позивача було складено атестаційний лист 18.12.2015 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ проходив з 2006 року, в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе позитивно. Висновок прямого керівника (розділ ІІ атестаційного листа) - «займаній посаді відповідає». У розділі ІІІ атестаційного листа «Результати тестування» зазначено «тестування загальних навичок 29/60, професійне тестування 19/60».

Відповідно до протоколу від 29.12.2015 року засідання Атестаційної комісії №6 членами комісії під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою Атестаційної комісії №6 поставлено на голосування рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування за 4, проти - 0. Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивача, з яким він ознайомлений 11.01.2016 року.

Позивач до Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону подав скаргу на висновок атестаційної комісії, проте скарга відхилена.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Тому саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Дослідженням атестаційного листа відносно позивача судом встановлено, що він за період служби в органах міліції з 2006 року зарекомендував себе з позитивного боку. Висновок прямого керівника - займаній посаді відповідає.

Крім того, згідно з пунктом 10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до атестаційного листа позивача він за результатами тестування отримав 19 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 29 бал за тестом на загальні здібності та навички, загалом 48 балів.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження). Згідно з пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Згідно з пунктами 20-23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу VІ Інструкції №1465 апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

Копії документів стосовно позивача, які були предметом дослідження атестаційних комісій досліджені судом. Вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

У рішеннях атестаційних комісій щодо атестації позивача та розгляду його скарги відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень, не зазначено обставини, на підставі яких приймались рішення. Посилання представника відповідача 1 на те, що Інструкцією №1465 не передбачено для атестаційної комісії зазначати мотиви прийняття ними рішень не може бути підставою для залишення оспорюваного рішення чинним, оскільки воно за своїм змістом не відповідає вимогам частини 3 статті 2 КАС України, а саме є необґрунтованим.

Висновок апеляційної атестаційної комісії також не відповідає цим вимогам, оскільки дана комісія не навела жодних доводів для підтвердження такого висновку, не послалась на будь-які фактичні обставини для такого висновку, а також не навела жодних доказів в обґрунтування цих тверджень.

Фактичні обставини, підтверджені наявними у справі доказами, свідчать про спростування висновків комісій. У атестаційному листі і інших поданих документах, що були предметом дослідження комісій, позивач характеризується позитивно, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків. При відсутності переліку питань, на які можливо не відповів позивач, та при наявності позитивних результатів тестування, яке проводиться з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості поліцейського, який проходить атестування, сумнівним є висновок атестаційної комісії про те, що позивач не орієнтується в законодавстві, не викликає довіри та не впевнений у своїх твердженнях.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції № 1465, у зазначених рішеннях атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційних комісій не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1

При вирішенні даного спору суд також враховує, що при атестуванні позивача не були дотримані вимоги пункту 2 розділу І (Загальні положення) Інструкції № 1465, відповідно до якого керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються. При цьому, відповідач в судовому засіданні та доданих до матеріалів справи документів, не надав обґрунтованих пояснень щодо формування складу атестаційної комісії, а з матеріалів справи вбачається, що більшість в атестаційних комісіях становили представники громадськості, щодо яких відсутні відомості про їх репутацію, вік, освіту, професійні та моральні якості, а відтак і про здатність об'єктивно та професійно оцінити службову діяльність поліцейських.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення атестаційної комісії прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки у цьому рішенні, оформленим відповідним протоколом, не зазначено мотивів прийняття саме такого рішення, у ньому не відображено хід проведення співбесіди, зміст питань, які ставилися позивачу, та відповіді на них, відсутнє покликання на конкретні матеріали, на підставі яких прийняте рішення, не вказано, з яких підстав членами атестаційної комісії не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1, а наявними у справі письмовими доказами вказаний висновок атестаційної комісії об'єктивно не підтверджений.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновок Атестаційної комісії №6 від 29.12.2015 року щодо ОСОБА_1 «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» є необґрунтованим та не міг бути покладений в основу прийняття відповідачем рішення про звільнення позивача зі служби в поліції.

За вказаних обставин звільнення ОСОБА_1 з поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» проведено незаконно.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Протиправність наказу від 06.05.2016 року №407 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" прямо вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві з 06.05.2016 року.

ОСОБА_4 адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в місті Києві про скасування наказу від 06.05.2016 №407о/с в частині звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

При визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд виходить з того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (надалі - Порядок №100).

Так, згідно з вимогами п. 2 Порядку №100, обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

З урахуванням викладеного, на користь позивача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 07.05.2016 (наступний день за днем звільнення) по 04.10.2016 (день ухвалення судового рішення), кількість днів вимушеного прогулу станом на 04.10.2016 становить 150 календарних днів.

З довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.09.2016 №3418 вбачається, що за останні два повних календарних місяці роботи перед звільненням, грошове забезпечення позивача склало: 5 508,00 грн. за березень 2016 року та 5 000,00 грн. за квітень 2016 року.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення складає 175,13 грн. обраховане як (5 508,00 грн. грошове забезпечення за березень 2016 року + 5 000,00 грн. грошове забезпечення за квітень 2016 року)/ 60 кількість календарних днів = 175,13 грн.

Отже, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яку належить стягнути на користь позивача, становить: 175,13 грн. х 150 календарних днів = 26 269,50 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві підлягає негайному виконанню.

Згідно приписів ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо проведення атестування позивача .

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві № 6 від 29.12.2015 року, зазначене в розділі IV "Результати атестування" атестаційного листа, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність ", який прийнятий стосовно ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №407 о/с від 06.05.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві з 06.05.2016 року .

Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час вимушеного прогулу у розмірі 26 269,50 грн.

Допустити негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур