Справа № 821/1346/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1346/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, третя особа: Малолепетиська сільська рада Великолепетиського району Херсонської області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 р. № 34796-21,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, Каховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), третя особа: Малолепетиська сільська рада Великолепетиського району Херсонської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 34796-21, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 16570,89 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю нарахування грошових зобов'язань з податку на нерухоме майно як власнику об'єкту житлової нерухомості, оскільки у її власності знаходиться нежитлова нерухомість - будівля складу площею 1360,5 кв. м. Дана нежитлова будівля (склад) використовується нею як сільськогосподарським товаровиробником у сільськогосподарській діяльності, а саме, для зберігання вирощеної на власних земельних ділянках загальною площею 25,68 га продукції, у зв'язку з чим дана нежитлова нерухомість не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки, згідно п.ж) пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України та рішення Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 20.05.2015 р. № 444 "Про встановлення на 2016 рік податку та пільг на об'єкти нежитлової нерухомості". Вказує на те, що відповідає поняттю "сільськогосподарський товаровиробник", який наведений у ст.1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років", ст.1 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію". Також зазначає, що у ст.1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" вказано, що виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин. Таким чином відповідачем безпідставно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, так як позивач як сільськогосподарський товаровиробник має пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач є власником об'єкта нежитлової нерухомості - будівлі площею 1360,5 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а тому відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПКУ є платником даного виду податку. Розмір податку встановлено рішенням Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 30.01.2015 р. № 405 і становить 1 % відсоток від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м. Таким чином, за об'єкт нежитлової будівлі площею 1360,5 кв. м позивач мав сплатити за 2015 рік 16570,89 грн. ОСОБА_3 не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні пп.14.1.235 п.14.1 ст.14, п.209.6 ст.209 ПК України, а тому не має пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником нежитлової нерухомості - будівлі складу згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2014 р. № 20731807, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа будівлі становить 1360,5 кв. м.

Каховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області сформувала та надіслала позивачу податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 34796-21 про визначення податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік у розмірі 16570,89 грн.

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Відповідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями пп.266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України).

Приписами пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, його встановлює місцеві ради (сільські, селищні або міські) відповідно до вимог та в межах, визначених Податковим кодексом України. Якщо місцева рада приймає рішення про встановлення певного податку або про зміну його елементів, таке рішення набуває чинності відповідно до вимог, передбачених у Податковому кодексі України.

Судом встановлено, що Малолепетиською сільською радою Великолепетиського району Херсонської області 30.01.2015 р. прийнято рішення № 405 "Про встановлення на 2015 рік податку та пільг на об'єкти нежитлової нерухомості", п.1 якого затверджено об'єкти нежитлової нерухомості для оподаткування, серед яких будівлі промислові та склади.

Пунктом 3 цього рішення встановлено ставки податку на об'єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, зокрема, для будівель промисловості та складів - 1 % від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м бази оподаткування.

Оскільки ОСОБА_3 є власником нежитлової нерухомості - будівлі складу за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1360,5 кв. м, то вона є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а ставка податку визначена рішенням Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 30.01.2015 р. № 405 у розмірі 1 % від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м бази оподаткування та складає 16570,89 грн. (1360,5 кв. м х (1218 грн. х 1 %)).

Твердження позивача про те, що вона має пільгу зі сплати податку на нерухоме майно у зв'язку з тим, що є сільськогосподарським товаровиробником та використовує будівлю складу для зберігання сільськогосподарської продукції, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV ПКУ - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

З викладеного слідує, що сільськогосподарським товаровиробником може бути лише юридична особа.

Згідно ст.5 ПК України поняття, правила та положення, установлені Податковим Кодексом застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням Податкового Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Таким чином посилання позивача на визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник", які наведені в Законах України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років", "Про сільськогосподарський перепис", "Про сільськогосподарську кооперацію", є необґрунтованими.

Отже, ОСОБА_3 не є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні Податкового кодексу України, а тому на неї не розповсюджуються пільги, визначені пп.ж) пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, п.2 рішення Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 30.01.2015 р. № 405.

Стосовно зазначення у податковому повідомленні-рішенні від 30.06.2016 р. № 34796-21 виду нарахованого грошового зобов'язання "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, яка є власником об'єкта житлової нерухомості", суд зазначає, що помилкове відображення "об'єкт житлової нерухомості" замість "об'єкт нежитлової нерухомості" не впливає на обов'язок позивача сплатити податок з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, так як ОСОБА_3 є платником цього виду податку, розмір податку нараховано у межах ставки, визначеної рішенням Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 30.01.2015 р. № 405. Окремі дефекти змісту податкового повідомлення-рішення не є безумовною підстави для висновку щодо його протиправності і, як наслідок, про його скасування. Податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 34796-21 прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити його зміст.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування ОСОБА_3 грошових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 34796-21, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, третя особа: Малолепетиська сільська рада Великолепетиського району Херсонської області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2016 р. № 34796-21.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 жовтня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3