Справа № 2а-8795/11/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-8795/11/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

в порядку письмового провадження

м. Київ

08 серпня 2012 року № 2а-8795/11/2670

За позовом

Підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл –Україна»

до

Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів;

Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області

про

визнання протиправною та скасування постанови № 453 від 11.05.2011

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

Підприємство з іноземними інвестиціями «Лукойл –Україна»(далі –позивач, ПІІ «Лукойл –Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів (далі –відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 453 від 11.05.2011 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

В процесі розгляду справи судом залучено Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області у якості другого відповідача.

Відповідачі відношення до позову не висловили, заперечень не надали, докази їх належного повідомлення знаходяться у матеріалах справи.

В порядку частини 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

встановив:

Постанова № 453 від 11.05.2011 винесена відповідачем на підставі акта перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів серії ГЗ № 130745 від 07.04.2011 АЗС № 04-05 «Лукойл –Україна»(далі –Акт перевірки).

З вищевказаних акту перевірки та постанови вбачається, що підставою для винесення останньої стало встановлення відповідачем реалізації ПІІ «Лукойл –Україна»бензину марки А-80 (76) невідомого виробника за відсутності у документах, за якими цей товар передано на реалізацію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність.

В той же час, в Акті перевірки зазначено, що сертифікат відповідності та паспорт якості на бензин марки А-76 був наданий.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. № 1442 (далі - Правила), передбачено обов’язок суб'єкта господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, своєчасно подати споживачеві необхідну, доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також копії паспортів якості, в яких зазначені нормативні документи, вимогам яких відповідають нафтопродукти, та копії сертифікатів відповідності або свідоцтв про визнання відповідності (якщо нафтопродукт підлягає обов'язковій сертифікації в Україні) (п.9).

У складеній перевіряючими таблиці 1 до Акту перевірки, зокрема п.3, зазначено, що бензин А-80, постачальник невідомий, реалізовувався згідно з прибутковим документом № ДН 3050 від 04.04.2011.

Разом з тим, позивачем надано суду для огляду товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № DN-3050 від 04.04.2011, відповідно до якої здійснювався відпуск дизельного палива марки І виду ІІ, а не бензину А-80.

Реалізація ж бензину А-80 (76), як пояснив представник позивача та вбачається судом із самого первинного документу, здійснювалася згідно з товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № DN-1670 від 14.01.2011.

При цьому, у товарно-транспортній накладній № DN-1670 від 14.01.2011 міститься відмітка щодо документів, що підтверджують якість нафтопродукту: паспорт якості № 807 та сертифікат відповідності UА1.007.0018412-10.

На підтвердження дотримання вимог Правил, позивачем надано суду належним чином засвідчені копію паспорту якості № 807 від 14.01.2011 на бензин автомобільний А-76, де зазначено нормативний документ, вимогам якого відповідає нафтопродукт, - ДСТУ 4063-2001 та сертифікату відповідності № UА1.007.0018412-10 на бензин автомобільний марки А-76, терміном дії з 11.03.2010 до 10.03.2012, яким засвідчена відповідність бензину ДСТУ 4063-2001.

В той же час, суд приймає до уваги те, що з ДСТУ 4063-2001 вбачається, що бензин марки А-76 та марки А-80 мають однакову якість (показники) за хімічним складом, а відрізняються лише за методом дослідження октанового числа: у бензині марки А-76 дослідний метод не застосовується, а за моторним методом октанове число як у бензині марки А-76, так і у бензині марки А-80 становить не менше 76,0.

Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики у листі від 11.10.2007 № 9199-8-4/14, адресованому Міністерству палива та енергетики України, зазначив про те, що не заперечує проти зберігання в одних ємкостях на АЗС бензинів марок А-76, А-80, які є ідентичними за хімічним складом.

З вищевикладеного судом вбачається, що бензин марки А-80 та марки А-76 фактично є одним і тим самим нафтопродуктом (згідно показників ДСТУ) і відрізняється лише за своєю назвою, обумовленою застосованим методом дослідження октанового числа.

У зв’язку з цим, як пояснив представник позивача, в Х-звіті на момент проведення перевірки був вказаний бензин марки А-80 (76), який реалізовувався згідно з товарно-транспортною накладною № DN-1670 від 14.01.2011 та відповідними паспортом якості та сертифікатом відповідності.

Таким чином, висновки відповідача, щодо порушення позивачем вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів є безпідставними, так як реалізований позивачем бензин марки А-80 (76), відсутність необхідних документів на який і стала підставою для винесення оскаржуваної постанови, фактично є бензином марки А-76, наявність передбачених законодавством документів на який встановлена судом та самим відповідачем у Акті перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовним вимог та про визнання протиправною та скасування постанови № 453 від 11.05.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України довів суду наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Враховуючи такі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів № 453 від 11.05.2011 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кротюк