Справа № 2-а-330/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2011 р. Справа № 2-а-330/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Колос М.С.

за участю:

представника прокуратури: ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

позивач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: прокурора Крижопільського району в інтересах держави в особі Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про: стягнення штрафних санкцій за порушення податкового законодавства

ВСТАНОВИВ :

04.02.10 року прокурор Крижопільського району в інтересах держави в особі Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції звернувся в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2О.) про стягнення штрафних (фінансових) санкцій за порушення податкового законодавства в розмірі 30305,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки щодо дотримання ФОП ОСОБА_2 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці виявлені порушення ст.3 п.1, 2, 9, 13 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та підпункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом прийняті рішення від 17.12.2009 року №, № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних фінансових санкцій в сумі 30305, 05 грн.

Посилаючись на те, що вказана сума ФОП ОСОБА_2 в добровільному порядку не сплачена, прокурор Крижопільського району в інтересах держави в особі податкової служби звернувся до суду з зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 05.02.2010 року відкрито провадження у справі.

31.03.10 р. за клопотанням відповідача провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення по адміністративній справі №2-а-867/10/0270.

21.12.10 р. провадження у справі поновлено в зв"язку з тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі, відпали.

В судове засідання 04.01.11 позивач не з"явився по не відомима суду причинам.

Відповідно до клопотання прокурора, враховуючи думку відповідача, судом постановлена ухвала про розгляд справи без участі Крижопільської МДПІ.

Відповідач позовні вимоги визнала в частині штрафних санкцій у розмірі 1 780грн. В решті позову заперечувала з тих підстав, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2010 року, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2010 року, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 17.12.2009 року, яким згідно Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.1995 року №436/95 до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 28525,05 грн. скасовано, а відтак немає підстав для стягнення коштів.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрована Крижопільською районною державною адміністрацією Вінницької області 04.08.1999року, на податковий облік взята Крижопільською міжрайонною ДПІ 04.08.1999року за №1241/436, що підтверджується довідкою від 01.07.05р.

Відповідно до направлень Державної податкової адміністрації у Вінницькій області від 23.11. 2009 року №904544, №904612 працівниками ДПА у Вінницькій області 30.11.2009 року здійснена планова перевірка за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці магазин-бару Вишенька, розташованої за адресою: смт. Крижопіль вул. Черняховського 2А, субєкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_2

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 30.11.2009 року №1621/02/32/23/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення з боку відповідача п. 2.6. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Національного банку України від 15.12.2004 року №637, п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На підставі вказаного Акту, 17.12.2009 року податковим органом прийнято рішення за №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1780 грн. та рішення №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28525,05 грн.

Дані рішення оскаржені відповідачем до Вінницького окружного адміністративного суду.

Постановою суду від 07.05.10 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.10 р., позов задоволено частково, а саме скасовано рішення Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції № від 17.12.2009р. про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових санкцій) в розмірі 28525,05 грн. В решті позову відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи те, що рішення № від 17.12.2009р. за яким заявлено позов щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 28525,05 грн. скасовано відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку відмовити в цій частині позовних вимог.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1780 грн за порушення ним пункктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування", то суд вважає, що вони є обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (надані послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій;

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року №327 (Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 розділу І Порядку, за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності субєктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка.

На підставі виявлених та викладених в акті перевірки порушень, податковим органом застосовуються до субєкта підприємницької діяльності штрафні санкції в порядку та розмірах, передбачених чинним законодавством України.

Зокрема, керуючись пунктом 11 статті 11 Закону України від 04 грудня 1990 року №509 «Про державну податкову службу України», згідно з яким, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, та відповідно до статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»за виявлені порушення до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), відповідні органи державної податкової служби України приймають рішення про застосування фінансових санкцій.

Сума зазначеної фінансової санкції, підлягає перерахуванню субєктом підприємницької діяльності до бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування такої санкції (ст. 25 Закону №265).

За своєю суттю штрафна санкція, застосована до відповідача за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідає визначенню адміністративно-господарської санкції, даному в статті 238 Господарського кодексу України (ГК України).

Згідно із статтею 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Стаття 239 ГК України у якості однієї із адміністративно-господарських санкцій визначає адміністративно-господарський штраф.

Статтею 241 ГК України визначено, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з субєкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Штрафи, що передбачені статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є заходами майнового характеру, які спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків, що застосовуються органами державної податкової служби за порушення порядку проведення розрахункових операцій в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, тобто підпадають під законодавче визначення адміністративно-господарських санкцій та є такими за своєю юридичною суттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 112, ст. 136 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову.

Оскільки заборгованість зі сплати штрафних санкцій за порушення в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій ФОП ОСОБА_2О в розмірі 1780 грн. на час розгляду справи в добровільному порядку не погашена, докази про сплату відповідачем фінансових санкцій відсутні, взявши до уваги, що відповідач погоджується із цією частиною позовних вимог, переконавшись, що визнання позову не суперечить закону і не порушує чиї - небудь права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку про задоволення цієї частини вимог.

Згідно до статей 11, 86, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути до бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 24600, ід. код. НОМЕР_1) штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 780 грн.

В решті позову відмовити.

Копію даної постанови направити на адресу Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 06.01.11

Суддя./підпис/. ОСОБА_3

Копія вірна.

Суддя:

Секретар:

04.01.2011