Справа № 810/2393/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2393/16 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів Ісаєнко Ю.А. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря - Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Український консорціум «ЕКОСОРБ», про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суд з позовом до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, треті особи: ТОВ «ПГ ІНВЕСТ»; УК «ЕКОСОРБ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29634900 від 17.05.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які зявились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження в даній адміністративній справі суд першої інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач, як інвестор будівництва житлової нерухомості, що підтверджується копією договору про бронювання квартири № 68 від 10.04.2007 № 36-069-ЧК та копією договору купівлі-продажу облігацій № 36-069-ЧК від 10.04.2007, набула права власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. Звернувшись 28.04.2016 із заявою про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна (квартиру АДРЕСА_1) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 10.05.2016 на підставі проведеної державної реєстрації вищезазначеного нерухомого майна набула право власності, про що в Державному реєстрі речових прав здійснено запис про реєстрацію права власності № 14444170.

В свою чергу, 06.05.2016 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 було зареєстровано заяву ТОВ «ПГ ІНВЕСТ» в Державному реєстрі речових прав, про державну реєстрацію права власності на квартиру № 68, корпус 2 в будинку № 9 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. В подальшому, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 29634900 від 17.05.2016 19:24:15.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.І ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austia " від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно, до ч.І статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом ,встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена .

Відповідно до ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не є публічно-правовим, а стосується цивільних (житлових) відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. У спірних правовідносинах виник спір про цивільне право з житлових правовідносин. За наведених обставин, вказана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАСУ, а повинна розглядатися за правилами, передбаченими ЦПК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, судове рішення постановлене з дотриманням норм процесуального права, тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2016 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Сорочко Є.О.

ОСОБА_5