Справа № 815/2207/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Київ К/800/1629/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року

у справі №815/2207/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» (надалі - ТОВ «СК Петроліум»)

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - ДПІ у Малиновському районі м. Одеси)

про визнання незаконними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ТОВ «СК Петроліум» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:

- визнати безпідставними та незаконними дії відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 14.03.2013 року №;

- скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 29.10.2012 року, які прийняті на підставі акту перевірки №300/23-214/25417282/2372 від 17.10.2012 року та податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2013 року, прийняте на підставі рішення ДПС в Одеській області від 14.01.2013 року №88/10/10 про результати розгляду первинної скарги.

Справа судами розглядалась неодноразово. Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2014 року прийняті у справі судові рішення попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з метою ретельного дослідження наявних в матеріалах первинних документів бухгалтерського обліку, складених на виконання умов договору підряду, а також врахування постанови ОВС СУ ДПС в Одеській області від 29.04.2013 про закриття кримінальної справи, у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб ТОВ «СК-Петроліум» у правовідносинах з ТОВ «Будівництво Пан-України» та ТОВ «БК Акрополь» кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 Кримінального кодексу України.

За наслідками останнього перегляду, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси від 29.10.2012 року № та №, які прийняті на підставі акту перевірки ТОВ «СК Петроліум» №300/23-214/25417282/2372 від 17.10.2012 року та податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 року №, прийняте на підставі рішення ДПС в Одеській області від 14.01.2013 року №88/10/10. В задоволенні решти позовних відмовлено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п.2 ч.1 ст.222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СК Петроліум» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо взаєморозрахунків та правових відносин з ТОВ «Будівництво Пан Україна» за період травень, липень та серпень 2011 року та ТОВ «БК Акрополь» за період вересень 2009 року.

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси складено акт від 17.10.2012 року №300/23-214/25417282/2372, в якому відображено висновок про порушення ТОВ «СК Петроліум» вимог пп.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.6 ст.198, п.199.1, п.199.2 ст.199 Податкового кодексу України; вимог п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та пп.139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м.Одеси 29.10.2012 року прийнято податкові повідомлення-рішення від:

- №, яким ТОВ «СК Петроліум» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 22511 грн., з яких за основним платежем - 18009 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4502 грн.;

- №, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1426077 грн., з яких за основним платежем - 1426074 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 246103 грн.;

- №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 7058333 грн., в т.ч. за ІІ квартал 2011 року - у сумі 2208333 грн., за ІІІ квартал 2011 року - у сумі 4850000 грн.

За результатами адміністративного оскарження, ДПС в Одеській області прийнято рішення від 14.01.2013 року №88/10/10-2007, яким: 1) залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси від 29.10.2012 року № і №, а скаргу у цій частині - без задоволення; 2) частково скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси від 29.10.2012 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23092 грн. та застосованої фінансової санкції з цього податку в сумі 5773 грн., в решті зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін; 3) визначено завищення залишку від'ємного значення з податку на додану вартість у сумі 23092 грн.

Рішенням ДПС України від 21.02.2013 року №4417/7/10-2115 спірні податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси, з урахуванням рішення ДПС в Одеській області від 14.01.2013 року №88/10/10-2007, залишені без змін.

На підставі рішення ДПС в Одеській області від 14.01.2013 року №88/10/10-2007, відповідно до вимог пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, абз.1 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси було прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 14.03.2013 року №, яким ТОВ «СК Петроліум» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану ванртість в загальному розмірі 1643312 грн. (в т.ч. за основним платежем - 1402982 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 240330 грн.).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи не підтверджують в повному обсязі обставин здійснення господарських операцій, у зв'язку з чим нарахування грошових зобов'язань податковим органом згідно спірних податкових повідомлень-рішень є правомірним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

За змістом п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 зазначеного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як визначено у п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 вказаного Закону, вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Аналогічні норми визначено і чинним з 01.01.2011р. ПК України.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Також первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є реальне виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «СК Петроліум» є власником, зокрема, 21 АЗС та складу ПММ (ГСМ), що розташовані у різних населених пунктах України, 20 з яких та склад ГСМ, в свою чергу, в період січня-жовтня 2010 року, були передані ТОВ «Веста-Сервіс» в платне користування на умовах оренди, що підтверджується відповідними договорами оренди та актами приймання-передачі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа генерального директора ТОВ «Веста-Сервіс» від 18.01.2011 року вих.№706/1 на адресу ТОВ «СК Петроліум», останнє (ТОВ «Веста-Сервіс») наполягало на проведенні на орендованих ним АЗС ремонтних робіт та просило направити на ці АЗС свого представника для огляду, складанню дефектних відомостей та вирішення питання щодо визначення підрядника.

У зв'язку з чим, 03.05.2011 року, 01.07.2011 року і 01.08.2011 року між ТОВ «СК Петроліум» в особі директора Делі І.М. та ТОВ «Будівництво Пан Україна» в особі директора Ляліна Р.О. було укладено 3 договори підряду (т.б. №3/05 (щодо 7 АЗС), №57 (щодо 9 АЗС) і №01/08 (щодо 6 АЗС)) на виконання поточних робіт на 22-х АЗС по ремонту дорожнього покриття, благоустрою територій та технічному обслуговуванню цистерн.

На виконання вказаних вище договорів підряду та реальності виконаних робіт позивачем до суду було надано податкові накладні, реєстр отриманих податкових накладних, податкові декларації, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, локальні смети, акти прийому виконаних підрядних робіт ф.КБ-2в і будівельних робіт ф.КБ-2, довідки ф.№КБ-3, оборотно-сальдові відомості, регістри бухгалтерського обліку та банківські платіжні доручення про сплату заборгованості по сплаті наданих послуг (робіт) з урахуванням ПДВ у відповідності до укладених в серпні 2011р. між ТОВ «СК Петроліум», ТОВ «Будівництво Пан Україна», ПП «Інвест-Таун», ПП «Нордік-Груп» і ПП «Річмонд Сервіс» договорів цесії.

Даний факт також підтверджується і висновками судово-економічної експертизи №3158/3159 від 07.09.2015 року, проведеної Одеським НДІСЕ на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року.

Позивач належним чином відобразив ці господарські операції з ТОВ «Будівництво Пан Україна» в своєму податковому і бухгалтерському обліку та відніс фактично сплачені ним суми ПДВ і вартості робіт відповідно до свого податкового кредиту та валових витрат.

До того ж, факт реального виконання вказаних вище підрядних та будівельних (ремонтних) робіт підтверджується й листами орендаря АЗС - ТОВ «Веста Сервіс».

Надані ТОВ «Будівництво Пан-Україна», як підрядником, підприємству позивача (т.б. замовнику) послуги з виконання будівельних (ремонтних) робіт повністю відповідають основним видам діяльності за КВЕД даного контрагента, який, в свою чергу, на момент спірних відносин мав відповідну ліцензію (серія АВ №517957 від 29.06.2010 року, строк дії: з 29.06.2010 року по 20.04.2012 року) на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що кримінальне провадження №000030 відносно службових осіб ТОВ «СК Петроліум» постановою ст.слідчого з ОВС СУ ДПС в Одеській області від 19.04.2013р. було закрито у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 Кримінального кодексу України.

Також під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до копії вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 12.12.2012 року по справі №2024/9033/12, згідно з яким директора ТОВ «Будівництво ПАН Україна» Ляліна Р.О. визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.205 ч.1 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 8500 грн., в межах розгляду даної кримінальної справи будь яка первинна документація, складена за наслідками спірних господарських операцій між ТОВ «СК Петроліум» та ТОВ «Будівництво ПАН Україна», не досліджувалось.

Крім того, у період який був предметом перевірки, між ТОВ «СК Петроліум» (замовник) та ТОВ «БК Акрополь» (підрядник) було укладено договір підряду №484 від 03.09.2009 року, відповідно до якого, підрядник зобов'язується на свій ризик та своїми власними засобами виконати по завданню замовника роботи відповідно до проектно-кошторисної документації з матеріалів підрядника.

На підтвердження реального виконання вказаної господарської операції позивачем як до перевірки так і до суду було надано належним чином оформлену податкову накладну, довідку про вартість виконаних підрядних робіт, банківські платіжні доручення, акт №1 приймання виконаних підрядних робіт ф.№КБ-2в, підсумкову відомість ресурсів, регістр бухгалтерського обліку, журнал-ордер, відомість по рахунку 631.

Позивач в свою чергу належним чином відобразив ці господарські операції з ТОВ «БК Акрополь» в своєму податковому і бухгалтерському обліку та відніс фактично сплачені ним суми ПДВ і вартості робіт відповідно до свого податкового кредиту та витрат по збільшенню балансової вартості об'єкта.

Надані позивачем первинні документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України.

Відповідачем, в свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наведеними документами.

При цьому, судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховано, що недоліки в оформленні окремих первинних документів не спростовують податкових наслідків розглядуваних операцій. Адже зміст цих операцій, коло їх учасників та конкретних виконавців підлягає встановленню за наслідками дослідження усіх документів у сукупності.

Фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують правомірність віднесення позивачем відповідних сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та формування валових витрат відповідно до первинних документів, які складені на виконання умов договірних відносин позивача із його контрагентами.

Посилання податкового органу на інформацію, що міститься в акті про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента ТОВ «Будівництво Пан Україна», правомірно не прийнято судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

При невиконання контрагентом своїх обов'язків перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування податкового обліку на підставі господарських операцій інших суб'єктів господарювання, оскільки відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).

На момент здійснення господарських операцій, позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Суб'єктом владних повноважень під час розгляду справи не було надано суду жодних доказів наявності рішення суду про визнання правочину недійсним, а тому вищезазначені висновки відповідача носять лише характер припущення, які не підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття ДПІ у Малиновському районі м.Одеси від 29.10.2012 року № та № та від 14.03.2013 року №.

Також колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2012 року №, яке в силу вимог пп.60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України вважається відкликаним.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Приймаючи до уваги те, що сплату судового збору ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.03.2016 року відстрочено до ухвалення судового рішення по суті, несплачена сума судового збору підлягає стягненню.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області судовий збір в сумі 2752,80 (дві тисячі сімсот п'ятдесят дві грн. 80 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)».

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун