Справа № 263/3959/16-а
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/3959/16-а
Провадження № 2-ар/263/20/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., за участю секретаря Петровського Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі заяву Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про розяснення постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.03.2016 року за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява, яка обґрунтована тим, що при виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.06.2016 року виникає питання, як саме здійснити виплату судового збору позивачу в розмірі 551,20 грн. адже у бюджеті та кошторисі Управління ПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя на 2016 рік не передбачено коштів на подібні витрати, та ПФУ є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями на заходи соціального страхування. Зауважено, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Також ПФУ є центральним органом державної влади, а виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (стаття 3 Закону № 4901). На підставі викладеного просить розяснити вказану постанову суду в частині за рахунок яких коштів позивачу повинен бути виплачений судовий збір.

Представник УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила розяснити постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.06.2016 року.

Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду заяви була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. З аналізу вказаних норм КАС України вбачається, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом - відсутністю причинно-наслідкових зв'язків у межах документу, невідповідності мотивувальної частини рішення його резолютивній частині; недотриманням вимог ясності, яке полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та визначеності рішення. Необхідність роз'яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.06.2016 року визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_2 період роботи в районах Крайньої Півночі з 21.05.1986р. по 18.05.1998р., зобов'язано УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області Маріуполя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, включаючи період роботи в районах Крайньої Півночі з 21.05.1986р. по 18.05.1998р., зарахувавши один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, починаючи з 31.10.2015 року, та стягнуто з УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно п.1 Положень «Про Пенсійний фонд України», затвердженими постановою КМУ від 23 липня 2014 р. № 280, ПФУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Згідно Бюджетного Кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів (бюджетної установи в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету), надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Згідно зі ст. 23 БК України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному бюджетним кодексом України.

Відповідно до п.п. 5,6 статті 51 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Будь-які зобовязання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобовязаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися.

В даному випадку, витрати, повязані з виконанням судових рішень відсутні в бюджетних призначеннях, додаткові асигнування на рахунки УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя не надходили, до того ж кошторисом управління вказані видатки не передбачено.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду».

Згідно наказу Президента України від 29.11.2011 року «Про Положення про Державну казначейську службу України» Державна казначейська служба є центральним органом виконавчої влади, який входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розяснити постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30.06.2016 року, зазначивши, що судовий збір у розмірі 551,20 гривень на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню з державного бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 170 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про розяснення постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.03.2016 року за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії задовольнити.

Розяснити, що судовий збір у розмірі 551,20 гривень підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з державного бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 5 днів від дня отримання її копії учасниками, що не брали участі у судовому засіданні.

Суддя Н.В. Хараджа