Справа № 2-а-4562/10/0270
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. Справа № 2-а-4562/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції

до: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

про: стягнення боргу

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція звернулась до суду з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 22.10.2010 року відповідач має податковий борг по орендній платі за земельні ділянки комунальної власності у розмірі 2456,58 грн. та по збору за розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства - 372,97 грн., загальна сума заборгованості складає 2829,58 грн. Вищевказана заборгованість станом на дату подання позовної заяви в добровільному порядку не сплачена, а тому позивач змушений звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами.

У судове засідання представник позивача не з'явився, причини неявки суду не відомі, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується реєстром вихідної поштової кореспонденції.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується реєстром вихідної поштової кореспонденції від 21.01.2011 року.

А тому, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 128 КАС України суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття в судове засідання відповідача, який не є субєктом владних повноважень. Зазначена стаття не передбачає наслідків повторного неприбуття в судове засідання такого відповідача, проте визначає дії суду у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, виходячи з принципу рівності сторін, у разі повторного неприбуття в судове засідання відповідача, який не є субєктом владних повноважень та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, справу може бути вирішено за його відсутності.

Відповідно до вимог статті 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач двічі не прибув в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень статті 128 КАС України.

Проте, 06.12.2010 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він не погоджується з позовними вимогами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва серія В00 №696672, ОСОБА_2 зареєстрований ОСОБА_1 районною адміністрацією Вінницької області 06.09.2004 року за №0000020, за адресою вул. Ульянова,30, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1(а.с.5).

Відповідно до довідки форма № 4-ОПП (а.с.6) відповідач ОСОБА_1 об'єднаною податковою інспекцією 09.09.2004 року взятий на облік платника податків за № 677-Р.

У запереченнях відповідач не погоджується із позовними вимогами та стверджує, що не може мати борг по земельній платі так як не є ні власником, нікористувачем (орендарр) землі та не укладав договорів оренди землі за яку стягується плата позивачем.

Проте, судом встановлено, що на запит ОСОБА_1 ОДПІ виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради Вінницької області листом від 10.01.2011 року №02-5/10-39 повідомив, що СПД ОСОБА_2 використовує земельну ділянку в багатоквартирному житловому будинку по вул. Леніна, 11/229 під магазином, згідно реєстраційної карточки кадастрового обліку земельних ділянок №441 від 26.06.2007 року, яка була оформлена підприємцем відповідно до рішення 7 сесії 5 скликання №201 від 19.04.2007 року "Про встановлення розмірів орендної плати за землю". Дані обставини підтверджується реєстраційною карткою кадастрового обліку земельних ділянок від 26.06.2007 року(а.с.42). Вищезазначеним рішенням було зобов'язано власників вбудованих приміщень розробити технічну документацію із землеустрою, з метою укладання договору оренди землі. На виконання вимог Закону України "Про оплату за землю" оформити реєстраційну картку кадастрового обліку земельних ділянок та вносити плату за землю.

Заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності складає 2456,58 грн., що підтверджується податковою декларацією від 01.02.2010 року № 1916(а.с.7), відомостями із договору оренди землі (додаток до податкової декларації)(а.с.8), обліковою карткою станом на 22.10.2010 року(а.с.10).

Згідно до ст. 2 Закону України " Про плату за землю" використання в Україні землі є платним.

У відповідності зі ст. 15 Закону України " Про плату за землю" власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

В силу статті 14 Закону України " Про плату за землю" платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати та станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію за формою, встановленою державним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання таких декларацій звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

Також, станом на 22.10.2010 року за відповідачем рахується борг зі сплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 372,97 грн., що підтверджується даними облікової картки відповідача по сплаті вказаного збору.

Позивачем винесено податкові повідомлення-рішення форми Ш № 022111701/0, №/0, №/0(а.с.9), які надіслані та отримані відповідачем 15.09.2010 року, суму боргу він не оскаржив. А також у запереченнях на позовну заяву відповідачем не заперечувався факт заборгованості по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про систему оподаткування" дано визначення, що під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" встановлено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Так, згідно з визначенням, даним у п. 1.3 Закону України "Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковий борг - це податкове зобовязання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

В свою чергу податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені законом (п.1.2 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Підпунктом 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 вищевказаного Закону встановлено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Станом на 22.10.2010 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по податках і зборах в загальній сумі 2829,55 грн., з яких 2456,58 грн. - борг з земельного податку та 372,97 грн. борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства.

В матеріалах справи відсутні докази з яких вбачалося б, що зазначені податкові вимоги відповідачем оскаржувались, останні податковим органом не відкликані, а відтак є чинними на час розгляду справи. При цьому сплата податкового боргу в повному обсязі не відбулась.

Відповідальність за несвоєчасність сплати податкових зобовязань платники податків несуть у відповідності із законодавством України. Статтею 11 Закону України "Про систему оподаткування" встановлено, що відповідальність за своєчасність сплати податків і зборів і додержання Законів про оподаткування несуть платники податків і зборів відповідно до Законів України.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Примусове стягнення податкового боргу - передбачена законодавством України процедура погашення податкового боргу платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Згідно п.п. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами" джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області є доведеними, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а відтак позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 2456,58 грн. Наявність вказаного податкового боргу підтверджується матеріалами справи.

Оскільки, позивачем в даній справі є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (вул. Ульянова, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності в розмірі 2456,58 (дві тисячі чотириста п'ятдесят шість гривень п'ятдесят вісім коп.) грн. до місцевого бюджету та до державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу по збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в розмірі 372,97 (триста сімдесят дві гривні дев'яносто сім коп.) грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна