Справа № 820/3393/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 вересня 2016 р. № 820/3393/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Харківський завод електромонтажних виробів № 1"
до Харківської обласної державної адміністрації, треті особи: Департамент заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів України, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області
про визнання протиправною бездіяльності, визнання недійсним охоронного зобов'язання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківський завод електромонтажних виробів № 1", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації щодо невжиття заходів з перереєстрації охоронного зобов'язання ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" про забезпечення її охоронного режиму на землевласника - Харківську міську раду та до скасування охоронного зобов'язання Держуправління екобезпеки у Харківській області від 02.09.1999 року про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1";

- визнати недійсним охоронне зобов'язання Держуправління екобезпеки у Харківській області від 02.09.1999 року про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1";

- судові витрати розподілити відповідно ст. 94 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.09.1999 року Держуправлінням екобезпеки у Харківській області складено охоронне зобов'язання про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1". Проте, згідно рішення У сесії ХХІІІ скликання Харківської обласної ради від 23.02.1999р. та додатку № 3 до нього, ботанічна пам'ятка природи місцевого значення "Залютинська" передана під охорону заповідного режиму землевласнику - Харківській міській раді. Згідно відповіді Харківської обласної ради від 25.05.2015р. № 03-01/П-43 Харківська обласна рада ніколи не приймала рішення щодо передачі ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1" та його правонаступнику ПАТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1". А згідно відповіді Харківської обласної ради від 22.05.2015р. № 01-23/2170 Харківської обласної ради, підставою для складання охоронного зобов'язання від 02.09.1999 року слугувало розпорядження голови Ленінської районної ради м. Харкова Харківської області від 28.06.1999р. № 409.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.10.2015р. у справі № 642/3183/15-а, яка набула законної сили, визнано незаконним та нечинним розпорядження голови Ленінської районної ради м. Харкова Харківської області від 28.06.1999р. № 409.

На думку позивача, вказане охоронне зобов'язання прийнято з порушенням ряду норм Закону України "Про природо-заповідний фонд", якими обов'язок забезпечення режиму охорони і збереження пам'яток природи покладено на землевласників з відповідною перереєстрацією охоронного зобов'язання, що і було підтверджено судовим рішенням у справі № 642/3183/15-а. ПАТ "Харківський завод електромонтажних виробів №1" неодноразово звертався до відповідача та Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації з заявою про перереєстрацію охоронного зобов'язання ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" на землевласника - Харківську міську раду, однак, до теперішнього часу спірне охоронне зобов'язання відповідачем не скасовано. Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач - Харківська обласна державна адміністрація, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.53-54) відповідач зазначив, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та безпідставні, а охоронне зобов'язання про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1" від 02.09.1999 р. передано у відповідності до Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України та Закону України "Про природно-заповідний фонд України". За таких підстав представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Треті особи - Департамент заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів України та Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, у судове засідання повноважних представників не направили, про дату, час і місце судового засідання судового засідання, повідомлені судом належним чином в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що рішенням V сесії ХХІІІ скликання Харківської обласної ради від 23.02.1999 року та додатку №3 до нього, ботанічна пам'ятка природи місцевого значення "Залютинська" передана під охорону заповідного режиму землевласнику - Харківській міській раді.

02.09.1999 р. Держуправлінням екобезпеки у Харківській області, на підставі розпорядження голови Ленінської районної ради м.Харкова Харківської області від 28.06.1999 року №409, складено охоронне зобов'язання про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1". (а.с.9).

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.10.2015 року у справі №642/3183/15-а, яка набула законної сили, визнано незаконним та нечинним розпорядження голови Ленінської районної ради м.Харкова Харківської області від 28.06.1999 року №409. (а.с.12-17).

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи також встановлено, що у зв'язку зі скасуванням розпорядження №409 від 28.06.1999 року, директор ПАТ "Харківський завод електромонтажних виробів №1" неодноразово звертався до Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації з заявами з додатками щодо перереєстрації охоронного зобов'язання ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" про забезпечення її охоронного режиму на землевласника - Харківську міську раду.

Листом за підписом директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації від 16.12.2015 р. №05.02-18-7403 повідомлено, що передача заповідної території під охорону обласної державної адміністрації буде здійснено відповідно до чинного законодавства з оформленням охоронного зобов'язання після внесення змін до Закону України "Про природно-заповідний фонд України". (а.с.21).

Таким чином, відповідачем фактично було відмовлено в перереєстрації природоохоронного зобов'язання та передачу охоронного режиму.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об'єктів вирішуються Законом України "Про природо-заповідний фонд України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про природо-заповідний фонд України" від 16.06.1992р. №2456-ХІІ, завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про природно - заповідний фонд України" від 16.06.1992р. №2456-ХІІ, зі змінами та доповненнями, до природно-заповідного фонду України належать природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України "Про природно - заповідний фонд України", управління територіями та об'єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об'єкти.

Як вбачається зі змісту листа Департаменту заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів України №9-04/49-16 від 19.01.2016 року, яким розглянуто заяву представника ПАТ "Харківський завод електромонтажних виробів №1" від 24.12.2015 року щодо перереєстрації природоохоронного зобов'язання ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська", Міністерство екології та природних ресурсів України не є уповноваженим органом оформляти охоронні зобов'язання на території та об'єкти природно-заповідного фонду. Разом з тим, зазначено, що до компетенції, зокрема, обласних державних адміністрацій входить виконання усіх завдань, визначених у Законі України "Про природно-заповідний фонд України" для ліквідованих територіальних органів центрального органу охорони навколишнього природного середовища, в тому числі здійснювати передачу території та об'єкти природно-заповідного фонду під охорону з оформленням охоронних зобов'язань. (а.с.23а-24).

Статтею 2 вищевказаного закону, встановлено, що відносини в галузі охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно положень пункту "а" частини 1 статті 20-4 "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 р. №1264 - ХІІ, до компетенції обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, забезпечення реалізації державної політики у сфері заповідної справи, формування, збереження та використання екологічної мережі, здійснення управління та регулювання у сфері охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду України на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи міністерства можуть утворюватися, ліквідовуватися, реорганізовуватися міністром як структурні підрозділи апарату міністерства, що не мають статусу юридичної особи, за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи міністерства утворюються у випадках, коли їх створення передбачено положенням про міністерство, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації діє на підставі Положення про Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, яке затверджено розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 18.08.14р. №432.

У відповідності до ч. 4 Положення про Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Департамент у межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території Харківської області.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у рамках забезпечення реалізації державної політики у сфері заповідної справи та здійснення управління та регулювання у сфері охорони та використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду України на відповідній території, до компетенції, зокрема, Департаменту екології та природних ресурсів ХОДА входить виконання усіх завдань, визначених у Законі "Про природно-заповідний фонд України" для ліквідованих територіальних органів центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, окрім тих, реалізація яких віднесена до повноважень Міністерства екології та природних ресурсів України.

Таким чином, саме Департамент екології та природних ресурсів ХОДА у межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, у тому числі і здійснює передачу об'єктів природно-заповідного фонду під охорону землевласнику. А тому посилання відповідача на неврегульованість на законодавчому рівні питання передачі повноважень територіальних органів центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища обласним державним адміністраціям, як на відмову у перереєстрації природоохоронного зобов'язання необґрунтована.

Аналогічна правова позиція викладена Харківським апеляційним адміністративним судом в постанові від 17.09.2015 року по справі №820/6362/15.

Крім того, відповідно до Положення про відділ координації екологічних програм, економіки природокористування біоресурсів та заповідної справи управління державної екологічної експертизи та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації вбачається, що одним з його основних завдань є забезпечення державної політики у сфері заповідної справи та здійснення регулювання у сфері організації, охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду України на території Харківської області.

Вищевказаний відділ відповідно що Положення про відділ координації екологічних програм, економіки природокористування біоресурсів та заповідної справи управління державної екологічної експертизи та моніторингу Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Департаменту екології та природних ресурсів, який в свою чергу згідно до Положення про Департамент, входить до складу Харківської обласної державної адміністрації.

Крім того, п.п.3.3, 3.4 Інструкції щодо оформлення охоронних зобов'язань на території та об'єкти природно-заповідного фонду, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №65 від 25.02.2013 року, охоронне зобов'язання підлягає переоформленню у разі зміни форм власності на землю, на якій розташована(ий) територія чи обєкт природно-заповідного фонду; зміни землекористувача (землевласника) у межах території чи обєкта природно-заповідного фонду; внесення змін до положення про територію чи обєкт природно-заповідного фонду стосовно режиму охорони та збереження. Підготовлені згідно з вимогами розділу ІІ цієї Інструкції охоронні зобовязання реєструються уповноваженим органом у журналі реєстрації видачі охоронних зобовязань.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що обов'язок щодо здійснення охорони ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" покладений на ПАТ "Харківський завод електромонтажних виробів №1" є неправомірним, а отже природоохоронне зобов'язання Держуправління екобезпеки у Харківській області від 02.09.1999 року підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Харківської обласної державної адміністрації щодо невжиття заходів з перереєстрації охоронного зобов'язання ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська", суд вказує, що наявними в матеріалах справах доказами спростовується твердження позивача про наявність бездіяльності в діях відповідача.

Так, відповідачем вживалися дії по передачі об'єкту охорони, зокрема, 21.12.2015 року заступник голови обласної державної адміністрації ОСОБА_3 звертався з листом №01-74/9318 до Харківської міської ради, в якому запропоновано для виконання норм ст.60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" та рішення V сесії ХХІІІ скликання Харківської обласної ради від 23.02.1999 року про передачу Харківській міській раді під охорону ботанічна пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська", забезпечити режим охорони та збереження вищезазначеного заповідного об'єкту. (а.с.23).

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що Харківською обласною державною адміністрацією здійснювалися заходи щодо передачі об'єкту охорони від позивача до землекористувача - Харківської міської ради, тому позовні вимоги щодо бездіяльності відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Харківський завод електромонтажних виробів № 1" до Харківської обласної державної адміністрації, треті особи: Департамент заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів України, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання недійсним охоронного зобов'язання - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати охоронне зобов'язання Державного управління екологічної безпеки у Харківській області від 02.09.1999 року про передачу ботанічної пам'ятки природи місцевого значення "Залютинська" під охорону заповідного режиму АТЗТ "Харківський завод Електромонтажних виробів №1".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Харківський завод електромонтажних виробів № 1" (місцезнаходження: 61177, м.Харків, вул. Золочівська, буд. 1, код ЄДРПОУ - 01412791) судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Сумська, буд.64, м.Харків).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 26 вересня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.