Справа № 322/930/16
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2016 рокуСправа № 322/930/16

09 год. 30 хв.

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП України рядового поліції ОСОБА_2

про: визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

09.09.2016 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 045093 від 05 вересня 2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

05 вересня 2016 року позивач, рухаючись у місті Запоріжжі по

прибережній магістралі з «Дубового гаю» у напрямку торгового центу «Епіцентр К», був

зупинений працівником поліції на автостоянці зазначеного торгівельного центру, за

порушення вимог пункту 8.4. «Г» ПДР, після чого відносно позивача співробітником поліції

винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про

адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в

автоматичному режимі, серія АР №045093.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, з огляду на таке.

Дорожній знак 5.16 встановлений з порушеннями вимог п. 10.7.17 ДСТУ 4100-2014, оскільки встановлений за 100 метрів від перехрестя дороги на узбіччі зліва, що не дає змоги водію своєчасно побачити цей знак та здійснити необхідні перекроювання, а також такий знак може бути встановлений на узбіччі у разі наявності на дорозі більше трьох смуг руху в одному напрямку.

Тобто, оскільки на прибережній магістралі всього три смуги руху в одному напрямку, то дорожній знак 5.16 повинен був знаходитись над проїзною частиною дороги так, щоб водій мав змогу своєчасно побачити цей знак та здійснити необхідні перестроювання, як цього вимагає п. 10.7.17 ДСТУ 4100-2014.

У звязку із цим, на думку позивача, при складанні постанови серії АР № 045093 від 05 вересня 2016 року у поліцейського були відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що позивач порушив пункт 8.4. «Г» ПДР.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні 23.09.2016.

У звязку із витребуванням судом додаткових доказів, ухвалою суду від 23.09.2016 в розгляді справи оголошувалася перерва до 03.10.2016.

У судове засідання 03.10.2016 позивач не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в жодне судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову, витребуваних судом доказів не надав.

За правилом ч. 1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом пяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на пять днів. При цьому, своєчасний розгляд адміністративної справи, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є однією зі складових завдання адміністративного судочинства.

З огляду на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи з боку відповідача субєкта владних повноважень, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

У судовому засіданні 03.10.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

05 вересня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП України рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 045093, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті пятдесят пять гривень 00 коп.).

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1, 05.09.2016 о 12 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Запорізькій 1-Б, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» та їдучі у крайній лівій смузі руху, з якої дозволяється рух лише прямо, здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4. «Г» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У пункті 8 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додаються фото та відео в архіві, проте зазначені матеріали не були надані суду відповідачем на виконання ухвали про витребування доказів від 23.09.2016 так само, як і схема організації дорожнього руху із зазначенням місця розташування дорожніх знаків в районі вул. Запорізької 1-Б в м. Запоріжжі.

Разом з цим, позивач надав суду фото перехрестя Набережної магістралі та вул. Запорізької в м. Запоріжжі, на якому безпосередньо над перехрестям відсутній знак 5.16., а також пояснив, що після 05.09.2016 на даному перехресті зявився знак 3.23 «Поворот ліворуч заборонено».

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Невідповідність рішення субєкта владних повноважень будь-якому з перелічених критеріїв є підставою для його скасування.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачена відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у даній справі не надав суду жодних доказів на спростування пояснень позивача щодо відсутності дорожнього знаку 5.16 безпосередньо перед перехрестям Набережної магістралі та вул. Запорізької в м. Запоріжжі, а також не спростував пояснень позивача стосовно появи на цьому перехресті після 05.09.2016 дорожнього знаку 3.23 «Поворот ліворуч заборонено», який відповідно до п. 10.5.21 ДСТУ 4100-2014 застосовується, щоб заборонити поворот на найближчому перетині проїзних частин у випадках, коли потрібний порядок руху неможливо забезпечити за допомогою знаків 4.1 4.6 або 5.16 і 5.18.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 05 вересня 2016 року серії АР № 045093, була винесена при неповному зясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, а отже незаконною та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 94, 98, 158 163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Запоріжжя ДПП України рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 05 вересня 2016 року серії АР № 045093, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (двісті пятдесят пять гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови у повному обсязі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Гасанбеков