Справа № 2-а-5401/10/0270
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 р. Справа № 2-а-5401/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

при секретарі судового засідання: Колос Мирославі Сергіївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області

до: Бондурівської сільської ради

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області (далі КРУ у Вінницькій області) до Бондурівської сільської ради (далі відповідач) про зобовязання останнього виконати вимогу контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області (лист від 22.02.2010р. №13-85/95) щодо повернення до місцевого бюджету коштів в сумі 5158,65 грн. за порушення вимог чинного законодавства.

Позов мотивовано тим, що на виконання плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2010 року та на підставі направлення Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області від 12.01.2010 року №2 провідним контролером-ревізором ОСОБА_3 проведено планову ревізію виконання бюджету Бондурівської сільської ради, стану збереження майна та використання бюджетних коштів установами, що утримуються на її бюджеті за період з 01.01.2007р. по 31.12.2009р. В ході ревізії встановлено ряд порушень чинного законодавства, що відображено в акті ревізії від 17.02.2010 року №13-15/15, внаслідок допущення яких відповідачем завдано матеріальної шкоди державі на загальну суму 6947,77 грн. Позивач листом від 22.02.2010р. №13-18/95 зобовязав Бондурівську сільську раду надіслати інформацію про вжиті заходи і виконання вимог. Листами відповідач повідомив відділ про часткове усунення порушень зазначених у акті ревізії від 17.02.2010р. № 13-15/15 в сумі 817,17 грн та 477,45 грн, щодо решти вимог - то вони виконані не були. За вказаних обставин позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 05.01.2011 року провадження по справі відкрито та призначено засідання з її розгляду.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З 12.01.2010р. по 17.02.2010 року Контрольно - ревізійним управлінням у Вінницькій області проводилась ревізія виконання бюджету Бондурівської сільської ради, стану збереження майна та використання бюджетних коштів установами, що утримуються на її бюджеті.

Перевіркою встановлено, що «Ревізією з питань правильності нарахування та виплати при наданні щорічних відпусток працівникам сільської ради та на соціально-побутові потреби, яка проведена суцільним порядком за 2007-2009р.р. шляхом звірки розпоряджень сільського голови та рішень сесій з особовими рахунками працівників, платіжно-розрахунковими відомостями встановлено, порушення п.6 постанови КМУ від 09.03.2006р. №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Так, у липні 2007р. при відсутності рішення сесії, безпідставно нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на соціально-побутові потреби сільському голові ОСОБА_4 на загальну суму 2230 грн, та у червні 2008 року - матеріальну допомогу на оздоровлення загальну суму 1552,00 грн.

Відповідне порушення призвело до зайвого нарахування та виплати, матеріальної допомоги на оздоровлення у 2007 році - на суму 1070,00 грн., у 2008 році - на суму 1552,00 грн. та матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби у 2007 році - на загальну суму 1160,00 грн., та відповідно до зайвого перерахування до державних цільових фондів нарахувань на загальну суму 1376,65 грн.

Ревізією правильності нарахування і виплати допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток працівникам сільської ради встановлено, що в порушення п.3 постанови №268 секретарю сільської ради ОСОБА_5 та головному бухгалтеру ОСОБА_6 нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, тоді як згідно рішення сесії вищезазначену допомогу встановлено проводити в розмірі посадового окладу, в зв'язку з чим секретареві сільської ради ОСОБА_5 у серпні 2008 року зайво нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 817,17 грн. та головному бухгалтеру ОСОБА_6 у вересні 2008 зайво нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 494,50, що в свою чергу призвело до зайвого перерахування до державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату на загальну суму 477,45 грн. Внаслідок допущеного порушення сільській раді завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6947,77 гривень.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач листами № 72 від 12.04.2010 та № 91 від 26.05.2010 року повідомив начальника Немирівського контрольно-ревізійного відділу про часткове усунення порушень, виявлених у ході перевірки.

Так, станом на 26.05.2010 року зайво нараховані кошти секретарю сільської ради ОСОБА_5 у сумі 817,17 грн та головному бухгалтеру ОСОБА_6 у сумі 494, 50 грн. утримано повністю. Щодо усунення решти порушень, то підтверджуючих документів на відшкодування незаконно отриманих сум з 01.01.2007р. по 31.12.2009р. не надано.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про зобовязання відповідача Бондурівську сільську раду виконати законну вимогу КРУ- лист № 13-18/95 від 22.02.2010р.,та вжити заходів щодо повернення до місцевого бюджету коштів у сумі 5158, 68 грн, в звязку з порушенням вимог чинного законодавства.

Вирішуючи даний спір суд керувався внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні обставин справи. При цьому були застосовані положення ч1 ст.71 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Дослідивши наявні у справі документи, проаналізувавши положення зазначених позивачем нормативно - правових актів як таких, що порушені відповідачем під час використання державних коштів, суд прийшов до висновку, що Контрольно-ревізійним управлінням у Вінницькій області достатньо обґрунтовано та документально підтверджено, а відповідачем не спростовано порушення приписів Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів в частині нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби.

Згідно з ч.2 пункту 6 Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Так , в порушення вимог вищезазначеної постанови, відповідачем на протязі 2007- 2008 років, без рішення відповідної ради , були проведені видатки на соціально-побутові потреби та надана матеріальна допомога на оздоровлення голові сільської ради ОСОБА_4.

Посилання представника відповідача на регламент Бондурівської сільської ради, затверджений рішенням 2 сесії 5 скликання від 11.07.2006 року , пункт 5 статті 11, не беруться судом до уваги з огляду на те , що вищезазначений регламент суперечить нормам чинного законодавства, зокрема Постанові КМУ № 268 від 09.03.2006р.

Відповідно ст.. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, представник відповідача надав в судове засідання рішення 28 сесії 5 скликання Бондурівської сільської ради від 19.07.2010 року про затвердження розпоряджень сільського голови. Вищезазначеним рішенням відповідач на виконання Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006р., затверджує попередні розпорядження сільського голови про виплату йому матеріальної допомоги та допомоги на оздоровлення у період 2007-2008 років. Дана обставина свідчить про те , що відповідач у свій час діяв в порушення норм законодавства, та на момент проведення перевірки їх не усунув.

Зясовані під час судового розгляду обставини та аналіз чинного законодавства вказує на протиправність дій відповідача під час нарахування та виплати сільському голові допомоги на оздоровлення та допомоги на соціально-побутові потреби без відповідного рішення сільської ради.

Отже, суд прийшов до висновку, що виплачені кошти підлягають поверненню до відповідного бюджету.

Пунктами 1, 7 частини першої статті 10 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні передбачено, що головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Водночас, стаття 15 цього Закону регламенту, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Аналогічні норми містяться й в Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550.

Так, пунктами 46, 50 вказаного Порядку передбачено, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

За результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи служби вживають заходів для забезпечення звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі документи, проаналізувавши положення зазначених позивачем нормативно - правових актів як таких, що порушені відповідачем під час використання державних коштів, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про їх задоволення.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 КАС України встановлено компетенцію адміністративних судів, яка поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Законом України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" визначено правові основи діяльності контрольно-ревізійної служби та її функції.

Так, згідно п.8 ст.10 цього Закону контрольно-ревізійні управління наділені правом у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Іншою підставою звернення позивача до суду згідно позовної заяви визначено п.10 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", яким передбачено право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження та використання активів.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів.

В силу ч.2 вказаної норми державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування. У даному випадку контрольно-ревізійним управлінням у Вінницькій області було проведено перевірку позивача шляхом інспектування.

Частиною 5 вищенаведеної статті передбачено, що інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності контрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Крім того, судом встановлено, що не виконана відповідачем вимога позивача не оскаржена, є дійсною на момент судового розгляду справи, внаслідок чого є обовязковою до виконання.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи досліджені обставини адміністративної справ, норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позов Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. З огляду на те, що в процесі розгляду даної справи свідки не залучалися і судова експертиза не призначалася та, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Бондурівську сільську раду виконати вимогу (лист від 22.02.2010 р. № 13-18/95) контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області та вжити заходів щодо повернення до місцевого бюджету коштів у сумі 5158 (п'ять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 65 коп. на р/р 1920 загальний фонд в ГКДУКУ у Вінницькій області, МФО 802015.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 26.01.11

Суддя/підпис/ ОСОБА_7

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: