Справа № 814/781/16
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/781/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Романішина В.Л.,

судді Шляхтицького О.І.

при секретарі: Більдер І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону №3, за участю третьої особи Національна поліція України про скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону №3, за участю третьої особи Національна поліція України про скасування наказу від 2.03.2016р. №58, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги обґрунтував незаконністю спірного наказу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року позов задоволено. Скасовано спірний наказ, поновлено позивача на посаді.

В апеляційній скарзі ГУ НП у Миколаївській області просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 30.12.10 по 06.11.15 на посадах: старшого інспектора ДПС 1-го взводу роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території міста Миколаєва та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Миколаївській області; старшого інспектора ДПС 1-го взводу 1-ої роти батальйону ДПС (для обслуговування доріг державного значення) УДАІ УМВС України в Миколаївській області; старшого інспектора ДПС вводу із забезпечення супроводження роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області; старшого інспектора відділення ДАІ з обслуговування Березанського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області.

07.11.15 наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №3 о/с По особовому складу відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора Очаківського відділу поліції, з присвоєнням спеціального звання капітан поліції.

28.01.16 голова Національної поліції України дала доручення Про організацію атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, відповідно до якого вимагалось від Головного управління Національної поліції України у Миколаївській області вжити заходів щодо створення організаційних заходів по проведенню атестування поліцейських.

01.02.16 наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №52 вирішено провести атестування поліцейських; створити атестаційні комісії №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8; керівників структурних підрозділів, відділів зобовязано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; подати на осіб, які підлягають атестації відповідні документи та ін.

08.02.16 начальником Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області подано атестаційний лист на позивача, відповідно до якого ОСОБА_1 добре характеризується по службі та відповідає займаній посаді.

22.02.16 під час проходження атестації ОСОБА_1 було здано тести на знання законодавчої бази на 34 балів із 60 можливих та тест на загальні здібності та навички на 48 бали з 60 можливих.

09.03.16 Атестаційною комісією №3 проведено співбесіду з ОСОБА_1, про що складено протокол ОП№15.00004451.0022437. Відповідно до зазначеного протоколу, Атестаційна комісії вивчала: декларацію про доходи, послужний список, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ Про очищення влади, інформацію з відкритих джерел. На підставі зазначених документів, а також проведеної співбесіди, комісія прийшла до висновку: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

28.03.16 начальником ГУНП в Миколаївській області видано наказ №58 о/с По особовому складу, яким капітана поліції ОСОБА_1, інспектора Очаківського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України Про Національну поліцію - через службову невідповідність. Підстава протокол ОП№15.00004451.0022437 від 09.03.16.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняти вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення начальника ГУНП в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_1 з поліції за службовою невідповідністю на підставі висновків атестаційної комісії від 09.03.16 не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а позов належить задовольнити у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України Про Національну поліцію атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Відповідно до п.16 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України №1465 від 17.11.15, атестаційні комісії при прийнятті рішення повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до протоколу Атестаційної комісії №3 №15.00004451.0022437 від 09.03.16 ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Але, будь-які мотиви, обґрунтування, пояснення, подробиці, підстави для таких висновків Атестаційної комісії в протоколі відсутні.

Рішення атестаційної комісії про те, що поліцейський займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню через службову невідповідність, є найбільш суворим, яке суттєво впливає на права особи, тому неможливо погодитись з тим, що таке рішення могло би бути невмотивованим.

Натомість відповідно до атестаційного листка, підписаного керівником позивача, він по службі характеризується позитивно. За період роботи в поліції складено 4 адміністративних протоколи. У своїй роботі керується законодавством та нормативними актами, що регламентують службову діяльність. В повній мірі виконує свої службові обовязки. Проявів аморальної повідки в побуті не має. Має добру теоретичну підготовку. Потенційні можливості по службі добрі. Проявляє ініціативу у роботі. У спілкуванні з громадянами коректний. У складних ситуаціях діє правильно й оперативно, не рахуючись при цьому з особистим часом. Дисциплінований, доручення виконує якісно і своєчасно. Фактів неналежного виконання доручень не було. Вимогливий до себе і до інших у виконанні службових обовязків. Користується авторитетом серед колег по роботі. Вільно володіє державною мовою, спілкується і веде службову документацію українською мовою. Фізично розвинений добре. У стройовому відношенні підтягнутий, акуратний. З повагою відноситься до носіння форменого одягу. Табельною зброєю та спеціальними засобами володіє задовільно. Устави знає і дотримується їх вимог. Відданий справі служіння народу України. Займаній посаді відповідає.

За час роботи в поліції до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався.

Відповідно до Довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, заборон, встановлених зазначеним Законом, стосовно ОСОБА_1 не виявлено.

Позивач пройшов тестування загальних навичок на 48 балів та тестування на знання законодавчої бази на 34 балів, що є вище ніж встановлені п.10 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських мінімальні 25 бали.

Відповідно до довідки про результати складання заліків з професійної підготовки, позивач отримав добре з дисциплін: функціональна підготовка, та задовільно з тактико-спеціальної підготовки, вогневої підготовки та фізичної підготовки.

Крім того, позивач має вищу освіту (у 2009 році закінчив Миколаївський державний університет ім.. ОСОБА_2 - викладач), навчається на 3 курсі Луганського університету внутрішніх справ та досвід роботи за спеціальністю близько 5 років.

Будь-яка інформація щодо ганебних вчинків позивача на службі чи в побуті, причетність до протиправної діяльності, корупції, невідповідність образу життя офіційним доходам та інше, в атестаційному листі та в інших матеріалів, які були зібрані на поліцейського, відсутні.

Тобто, всі зазначені документи та обставини, навпаки добре характеризують позивача, та жодним чином не можуть свідчить про невідповідність його займаній посаді.

Щодо проведення співбесіди 09.03.16, то позивач пояснив, що вона відбувалась нетривалий час, йому було завдано декілька питань. На всі запитання він надав чіткі відповіді. За поясненням позивача, під час співбесіди члени атестаційної комісії не вказували на те, що якась з його відповідей є невірною.

Стенограма співбесіді, або аудіо-відео - фіксація її перебігу не проводилась. В самому протоколі відсутня будь-яка конкретизація, відсутні питання, які задавались позивачу та надані ним відповіді.

Тому, суд про зміст співбесіди може дізнатися лише з пояснень сторін, та протоколу ОП№15.00004451.0022437 від 09.03.16.

Відповідачі жодних пояснень щодо змісту співбесіди 09.03.16 не надали.

За таких обставин, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 про надання ним правильних відповідей на всі запитання членів атестаційної комісії відповідачами не спростовані.

Відповідачем також надано суду додатковий документ: Список осіб, щодо яких атестаційна комісії №3 ГУНП в Миколаївській області прийняла рішення, що вони не відповідають займаній посаді в Національній поліції (Додаток №1 до Протоколу засідання атестації комісії №3ГУНП в Миколаївській області від 09.03.16), з якого підставами для прийняття рішення щодо невідповідності займаній посаді і звільнення особи зі служби інспектора Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_1 стали: низький рівень знань нормативно-правових актів що регламентують діяльність Національної поліції. Працюючи тривалий час в структурі ДАІ, не відповідав відверто на питання поставлені комісією з приводу корупційної складової в ДАІ.

Зазначені формулювання у додатку до протоколу, жодним чином не можуть свідчити про невідповідність позивача займаній посаді, а навпаки вказують на суб'єктивізм членів атестаційної комісії в оцінці поліцейського, ухвалення рішення комісією не на підставі об'єктивних фактів, а на підставі лише особистих вражень від нетривалої співбесіди.

Висновки про низький рівень знань позивача не узгоджуються з отримання ним високий балів з професійного та загального тестування.

Атестація - це комплексна процедура, яка повинна оцінювати всі відомості щодо поліцейського, в перше чергу, виконання ним своїх службових обовязків.

У цьому ж випадку процедура атестації була підмінена субєктивними враженням від нетривалої співбесіди, лише на підставі якої прийнято рішення про службову невідповідність.

Відомості про належне виконання позивачем своїх службових обовязків, обєктивні відомості про його високі знання та кваліфікацію, атестаційною комісією проігноровано, а висновки, зроблені на підставі припущень та сумнівів.

Це суперечить вимогам ч.1 ст.57 Закону та п.15 Інструкції №1465, відповідно до яких атестаційні комісії приймають рішення на підставі всебічного та глибокого розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 11.03.14 у справі №21-13а14 метою проведення атестації є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у звязку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Тобто, під час проведення атестації, для висновку про службову невідповідність поліцейського необхідно встановити, що він не при яких обставинах не може бути залишений на службі.

Відповідач-1 та третя особа невірно розуміють дискреційність повноважень атестаційних комісій.

У атестаційної комісії немає абсолютної свободи на ухвалення рішень про службову невідповідність поліцейського, без наявності на це об'єктивних підстав.

Для висновку про службову невідповідність поліцейського повинні бути об'єктивно встановлені факти, що свідчить про неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, систематичне порушень дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок та ін.

Зазначені негативні факти повинні бути задокументовані у атестаційному листі та інших матеріалах, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Дискреційність повноважень атестаційної комісії полягає як раз у тому, що вирішувати питання про достатність цих негативних фактів для висновку про службову невідповідність чи можливість продовження ним служби в поліції.

За відсутністю у атестаційному листі та інших матеріалах, які були зібрані на поліцейського, будь-яких фактів, які його негативно характеризуються або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов'язків, атестаційна комісія позбавлена можливості робити висновки про його службову невідповідність.

В іншому випадку, виходило б, що атестаційна комісія наділена необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення поліцейських, що суперечить ст.43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За таких обставин, рішення атестаційної комісії від 09.03.16, яке оформлене протоколом ОП№15.00004451.0022437, суперечить атестаційному листу та іншими матеріалами, які були зібрані на поліцейського, не враховує жодний із критеріїв, визначених п.16 Інструкції: повноту виконання ним функціональних обовязків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; результати тестування; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; відсутність дисциплінарних стягнень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Атестаційної комісії №3 про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є необґрунтованим, протиправним та не може бути підставою для звільнення позивача з поліції.

Крім того, за умови отримання позивачем достатнього балу при його тестуванні, ця обставина не була врахована, а в протоколі взагалі не зазначено, чим керувалася комісія, надаючи рекомендацію про звільнення позивача через його службову невідповідність.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо "принципу правової визначеності", відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

В даній справі, позивач, маючи позитивні результати проведеного тестування, позитивні характеристики, викладені в атестаційних матеріалах, повинен був розраховувати на позитивне проходження процедури перевірки у вигляді атестування поліцейських на підставі критеріїв і процедур, визначених чинних законодавством.

Отже, з огляду на зазначене та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що атестаційна комісія без врахування всіх даних про особу, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, розглянула атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, та невмотивовано дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки матеріалами справи підтверджено, що в період проходження служби в ОВС позивач характеризувався виключно з позитивного боку, демонструючи достатні показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, професійних якостей і фізичної підготовки. Жодні з критеріїв, визначених п. 16 Інструкції, не були враховані.

Таким чином, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам, які для нього визначені статтею 19 Конституції України та статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позов підлягає задоволенню в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону №3, за участю третьої особи Національна поліція України про скасування наказу від 2.03.2016р. №58, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /ОСОБА_3/

Судді /ОСОБА_4/

/ОСОБА_5/