Справа № 2-а-3498/10/0270
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 р. Справа № 2-а-3498/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича,

при секретарі судового засідання: Колодійчук Олександр Вікторович

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека-Гарант"

до: управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпека-Гарант" звернулось в суд з адміністративним позовом про визнання нечинним розпорядження Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про усунення порушень ОСОБА_4 умов від 09.08.2010 року № 1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання ліцензійних умов на підставі вимоги прокуратури Ленінського району, за результатами якої був складений акт від 09.08.2010 року № 3, в якому зафіксовані порушення п.п. 3.2., 4.4. ОСОБА_4 умов провадження господарської діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян (далі ОСОБА_4 умов). Розпорядженням про усунення порушень ОСОБА_4 умов господарської діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності від 09.08.2010 року № 1 вирішено у строк до 09.09.2010 року усунути вищезазначені порушення, про що повідомити орган контролю у письмовій формі. Позивач не погоджується з прийняттям даного розпорядження і вважає його прийнятим із порушенням норм чинного законодавства, винесеним з перевищенням компетенції та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю, та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на положення ст. 20 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та на недотримання позивачем п.п. 3.2., 4.4. ОСОБА_4 умов, а тому вважають розпорядження про усунення порушень таким, що відповідає вимогам чинного законодавства і просили відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ "Безпека-Гарант" здійснює господарську діяльність з надання послуг, повязаних з охороною державною та іншої власності. Надання послуг з охорони громадян на підставі Ліцензій серії АВ № 343319 з терміном з 18.04.2007 року по 18.04.2012 року, виданої Міністерством внутрішніх справ України.

На підставі письмової вимоги прокуратури Ленінського району м. Вінниці від 23.07.2010 року № 2481 (а.с. 41) та посвідчення Головного управління МВС України у Вінницькій області про проведення позапланової перевірки від 03.08.2010 року № 3 (а.с. 42) у присутності директора ОСОБА_2 було проведено перевірку додержання ліцензіатом ТОВ "Безпека-Гарант" ОСОБА_4 умов, за результатами якої складено акт № 3.

Так, в ході перевірки перевіряючим органом встановлено, що охорону ВАТ АК "Вінницяобленерго" здійснює товариство з обмеженою відповідальністю "Безпека-Гарант". В той же час, одночасно по ходу перевірки було виявлено порушення з боку позивача наступних пунктів ОСОБА_4 умов:

пункту 3.2. - у частині залучення до охоронної діяльності охоронників, які повинні відповідати кваліфікаційним вимогам, визначеним наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336;

пункту 4.4. - у частині діяльності повязаної з охороною окремих особливо важливих обєктів, перелік яких визначається у встановленому чинними законодавством порядку, може здійснюватись лише юридичними особами державної форми власності.

На вищевказаний акт ТОВ "Безпека-Гарант" надано письмові заперечення від 13.08.2010 року № 185 (а.с. 53), в яких позивач посилається на помилковість висновків відповідача відображених в акті перевірки від 09.08.2010 року.

Згідно розпорядження ГУ МВС України у Вінницькій області № 1 від 09.08.2010 року про усунення порушень ОСОБА_4 умов, прийнятого стосовно ТОВ "Безпека-Гарант" останнього зобовязано у термін до 09.09.2010 року усунути вищезазначені порушення і письмово проінформувати про виконання розпорядження орган контролю.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного.

Умови та порядок ліцензування діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян визначені:

- Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності";

- ОСОБА_4 умовами провадження господарської діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 14.12.2004 № 145/1501.

Згідно із п. 1.5. ОСОБА_4 умов визначено, що "ОСОБА_4 умови є обовязковими для виконання субєктами господарювання, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, повязаних з охороною державної та інших форм власності, надання послуг з охорони громадян, та отримали відповідну ліцензію".

У відповідності до ст. 20 Закону України "Про ліцензування певних видів діяльності", встановлено, що державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Єдиний порядок здійснення контролю за додержанням субєктами господарювання ОСОБА_4 умов встановлений Порядком контролю за додержанням ОСОБА_4 умов провадження господарської діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян, що затверджений наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 13.03.2006 №24/238, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.03.2006 за № 363/12237 (далі - Порядок контролю).

Згідно з преамбулою Порядку контролю визначено, що контроль за додержанням ліцензіатом ОСОБА_4 умов здійснюють у межах своїх повноважень такі органи контролю:

- орган ліцензування - Міністерство внутрішніх справ України і підпорядковані йому територіальні органи - головні управління МВС України в Автономній республіці Крим, місті Києві та Київській області, управління МВС України в областях і місті Севастополі;

- спеціально уповноважений орган з питань ліцензування - Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва і його територіальні органи.

Відповідно до п. 1.1. Порядку контролю контроль за додержанням ліцензіатом ОСОБА_4 умов здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок за місцезнаходженням ліцензіата та безпосередньо у місцях здійснення ним заходів охорони.

Відповідно до п.1.3. Порядку контролю позапланові перевірки здійснюються органами контролю за таких підстав:

- надходження до органу контролю в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення ліцензіатом ОСОБА_4 умов;

- з метою перевірки виконання розпорядження про усунення порушень ОСОБА_4 умов.

Відповідно до абз. 2 п. 1.2. Порядку контролю встановлено, що перевірки діяльності щодо додержання ОСОБА_4 умов, які здійснюють ся органами ліцензування, проводяться комісіями, які створюються територіальними ГУМВС, УМВС України.

Склад комісії ГУ МВС України в у Вінницькій області для перевірки додержання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг, повязаних з охороною державної та іншої власності, наданням послуг з охорони громадян, затверджений наказом Головного управління МВС України у Вінницькій області від 29.07.2010 року № 339.

Аналізуючи зміст наведених нормативно-правових актів, враховуючи надходження на адресу ГУ МВС України у Вінницькій області листа прокуратури Ленінського району з вимогою провести перевірку виконання ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо надання послуг з охорони обєктів та осіб ТОВ "Безпека-Гарант", ВАТ АК "Вінницяобленерго", суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано та в межах наданих Порядком контролю повноважень було прийнято рішення про проведення позапланової перевірки дотримання позивачем ОСОБА_4 умов.

Суд погоджується з твердженнями представника позивача щодо наявності порушень при складенні акту позапланової перевірки, проте дана обставина є формальним порушенням та не може слугувати підставою для визнання розпорядження нечинним в цілому.

Що стосується безпосередньо порушень, виявлених під час проведення позапланової перевірки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так під час перевірки перевіряючим органом встановлено, що станом на 03.08.2010 року ТОВ "Безпека-Гарант" надає охоронні послуги по охороні ВАТ АК "Вінницяобленерго" згідно договору №131/10 від 02.02.2010 року.

В судовому засіданні зясовано, що на охорону вказаного обєкта товариством залучено 18 охоронників, які надають фізичну охорону за допомогою чотирьох постів.

Як вбачається з документів, що містяться в матеріалах справи, зокрема договору про підготовку та підвищення кваліфікації (а.с.60) та протоколу засідання кваліфікаційної комісії від 27.02.2009 року (а.с.61-63), всі охоронники ТОВ "Безпека-Гарант" пройшли навчання щодо підвищення кваліфікації та отримали кваліфікаційний рівень охоронник ІІ розряду.

Згідно із п. 3.2 ОСОБА_4 умов охоронники, охоронці повинні відповідати кваліфікаційним вимогам, визначеним наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 № 336 "Про затвердження Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Разом з тим, відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики № 336 від 29.12.2004 року, ВАТ АК "Вінницяобленерго" відноситься до обєктів категорії А, де охорона повинна здійснюватись охоронниками ІІІ розряду.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача щодо порушення ТОВ "Безпека-Гарант" пункту 3.2. ОСОБА_4 умов, в частині залучення до охоронної діяльності охоронників, які повинні відповідати кваліфікаційним вимогам, визначеним наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року № 336.

Під час перевірки ГУМВС України у Вінницькій області також встановлено порушення позивачем п. 4.4 ОСОБА_4 умов, відповідно до якого діяльність, повязана з охороною окремих особливо важливих обєктів, перелік яких визначається в установленому чинним законодавством порядку, може здійснюватися тільки юридичними особами державної форми власності.

Відповідно до постанови КМУ № 1734 від 23.12.2004 року ВАТ АК "Вінницяобленерго" входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Одночасно згідно з постановою КМУ № 918 від 26.08.2009 року, обовязковій охороні підрозділами Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ за договорами, підлягають підприємства, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, визначені згідно з переліком підприємств, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року № 1734.

Отже, суд погоджується з позицією відповідача стосовно порушення позивачем п. 4.4 ОСОБА_4 умов в частині здійснення ТОВ "Безпека-Гарант" діяльності повязаної з охороною окремих особливо важливих обєктів, перелік яких визначається у встановленому чинними законодавством порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представником відповідача надано достатньо доказів правомірності оскаржуваного позивачем розпорядження, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 31.12.10

Суддя Альчук Максим Петрович

28.12.2010