Справа № 303/5272/16-а
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5272/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірною та скасувати постанову, прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області 18.08.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що 03.08.2016 року о 15 год. 00 хв. на вул. Валенберга, 70 в м. Мукачево було виявлено неналежне антисанітарне утримання земельної ділянки, яка належить повивачу, та прилеглої території, а саме не була покошена трава та чагарники, у звязку з чим було порушено п. 2.21 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м. Мукачево. Постанову вважає неправомірною з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2016 року складений не уповноваженою на це особою. Також вказує на те, що його належним чином не було повідомлено про засідання адміністративної комісії, що в свою чергу позбавило його можливості надати пояснення по суті складеного протоколу, чим порушено його права. При цьому зазначає, що огляд його земельної ділянки на предмет антисанітарного утримання не проводився, а обставини відображені як протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності. Таким чином постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляд штрафу вважає неправомірною та просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Також пояснила, що представлені копії фотокарток відповідачем, як доказ обставин відображених в оскаржуваній постанові, судом не можуть бути прийнятим до уваги з огляду на те, що такі жодним чином не підтверджуюють факту антисанітарного утримання земельної ділянки, та й взагалі з таких неможливо встановити ні час, ні дату, ні точного місця де такі були зроблені.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова по справі про адміністративне правопорушення прийняті уповноваженими на те законом особами. Крім того, в матеріалах справи є достатні докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши представлені докази та зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.08.2016 року головним інспектором Мукачівського міського комунального підприємства «Муніципальна поліція» ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.152 КУпАП про те, що 03.08.2016 року о 15 год. 00 хв. на вул. Валенберга, 70 в м. Мукачево було виявлено неналежне антисанітарне утримання земельної ділянки та прилеглої території, а саме не була покошена трава та чагарники, у звязку з чи було порушено п. 2.21 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м. Мукачево. Власником такої земельної ділянки є ОСОБА_3. В подальшому адміністративною комісією при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області за результатами розгляду вказаного протоколу була прийнята постанова від 18.08.2016 року відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.06.2000 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки на вул. Валенберга, 70 в м. Мукачево.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення за ст. 152 КУпАП мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад. Відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 66 від 24.03.2015 року «Про надання повноважень працівникам ММКП «Муніципальна поліція» на складання протоколів про адміністративні правопорушення» уповноважено інспекторів ММКП «Муніципальна поліція» на складання протоколів у випадках, передбачених ст. 152 КУпАП. Таким чином спростовується твердження сторони позивача про неправомірність складення протоколу головним інспектором Мукачівського міського комунального підприємства «Муніципальна поліція».

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, а при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач зокрема зазначає, що не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, оскільки в цей період перебував за межами Закарпатської області, що підтверджує відповідними проїзними квитками. На спростування заначеного представник відповідача вказала, що ОСОБА_3 повідомлявся про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення про, що свідчить наявний в матеріалах справи виклик № 1123/04-12. Разом з тим суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. До того ж у ст. 278 КУпАП зазначено, що при підготовці до розгляду справи перевіряється чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. При цьому докази про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи відсутні. Вказане однозначно свідчить про порушення порядку підготовки та як результат і розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того суд також приходить до висновку, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області при прийнятті оскаржуваної були порушені права позивача, передбачені ст. 278 КУпАП, зокрема в частині можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та ін. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що до такого додаються письмові пояснення ОСОБА_3 з приводу встановлених у протоколі обставин. Разом з тим, такі пояснення датовані до складання протоколу і не містять жодної інформації з приводу фактів, відображених в протоколі, що свідчить про обмеження при розгляді справи про адміністративне правопорушення зазначених вище права позивача.

Як передбачено ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. При цьому в ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Диспозицією ст. 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, становлять дії, що полягають в порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Обєктивна сторона правопорушення, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Субєктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обовязковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають. В п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Так, відповідно до п. 2.21 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м. Мукачево, затверджених рішенням Мукачівської міської ради від 27.11.2014 року № 1250, що відповідальні посадові особи, субєкти підприємницької діяльності та громадяни зобовязані підтримувати санітарний стан земельних ділянок, які знаходяться у приватній власності, закріплених згідно державних актів на право постійного користування: не допускати на них виникнення стихійних сміттєзвалищ, забезпечувати косіння трави та технічну справність огорож.

Таким чином зі змісту Правил слідує, що на власників земельних ділянок зокрема покладено обовязок забезпечувати косіння трави.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

На обґрунтування правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності відповідачем були надані фотознімки із зображенням місця вчинення правопорушення. Разом з тим, суд критично ставиться до таких доказів вчинення адміністративного правопорушення оскільки такі фотознімки жодним чином не відображають дати їх здійснення та місця фотозйомки.

Одночасно судом також враховується і те, що, визначений п. 2.21 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м. Мукачево в частині визначення обовязку забезпечувати косіння трави по своїй суті є неконкретизований, так як чітко не визначає критерії за якими можна визначити межу такого порушення (зокрема не визначено висоти трави, яка вважається не покошеною).

У звязку з цим суд при прийнятті рішення також враховує необхідність дотримання органами влади принципу правової визначеності, який є невідємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. Так у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» Суд вказує, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», у пункті 1 ст. 5 зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке позбавлення свободи відповідає меті ст. 5 і не є свавільним (п. 54).

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі доказів не достатньою мірою з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_3 в його вчиненні, а також зважаючи на встановлені судом порушення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що в тому числі свідчить і про те, що відповідач в силу покладеного на нього обовязку не довів правомірність оскаржуваної, суд приходить до висновку наявність підстав для визнання постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області від 18.08.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП неправомірною у звязку така підлягає скасуванню.

Одночасно також позивач також просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки вирішення вказаного питання відноситься до компетенції органу, яким вирішується справа про адміністративне правопорушення по суті і не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Також враховуючи той факт, що ОСОБА_3 присутнім на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області не був, проте звернувся до суду з цим позовом протягом визначеного законом строку з моменту отримання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 100, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 152, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позов задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області від 18.08.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП визнати неправомірною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в порядок і строки передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.М.Заболотний