Справа № 2-а-4007/10/0270
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4007/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича,

при секретарі судового засідання: Олійник Вікторії Валентинівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю;

відповідача 1: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представники за довіреностями;

відповідача 2: ОСОБА_5 - представник за довіреністю;

прокуратури м. Вінниці: не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагротранс"

до: 1. Державної податкової інспекції у м. Вінниці, 2. Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області

про: визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Поділляагротранс" (надалі - позивач) з позовом до 1. Державної податкової інспекції у м. Вінниці (надалі - відповідач 1), 2. Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області (надалі - відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Позов мотивовано невиконанням відповідачем 1 вимог п.п. 7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в частині надання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню згідно з актів проведених перевірок та підтверджених сум бюджетного відшкодування по податку на додану вартість.

10.11.2010р. до суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог на суму 93 369 грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2009 року. Заява мотивована тим, що позивачем подана декларація з податку на додану вартість за серпень 2009 року з визначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 530 028 грн. Позаплановою виїзною документальною перевіркою ДПА у Вінницькій області (акт від 13.11.2009р. № 252/0701/22553300) визначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 436 659 грн.. На підставі даного акту перевірки відповідач 1 надіслав позивачу податкове повідомлення-рішення від 23.11.2009р. № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 93 369 грн.. Позивач оскаржив дане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.12.2009р. по справі № 2-а-5193/09/0270 позов ТОВ "Поділляагротранс" задоволено повністю, податкове повідомлення-рішення № /0 від 23.11.2009р. визнано протиправним та скасовано. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2010р. вказану постанову залишено без змін. Вказаним судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання зазначеної вище суми бюджетного відшкодування.

12.11.2010р. на адресу суду надійшла заява представника позивача в якій він уточнює позовні вимоги, в зв'язку з тим, що в заяві про збільшення позовних вимог допущена технічна помилка, та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Вінниці щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Вінницькій області висновків про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю Поділляагротранс сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю Поділляагротранс суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн..

З огляду на права надані позивачу ст.ст. 49, 51 КАС України, вказані заяви приймаються судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю і просив суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представники відповідача 1 в судовому засіданні не погодились із заявленими позовними вимогами з мотивів, викладених в наданих суду письмових запереченнях ( 2 том, а.с. 11-13). Крім того, зазначив, що податковий орган не допускав протиправної бездіяльності щодо позивача, діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Представник відповідача 2 також проти позову заперечив і просив в позові відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2009, 2010 роки" саме за органами державної податкової служби закріплено контроль за справлянням (стягненням) податку на додану вартість до Державного бюджету. А згідно п.п.7.7.6 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Відповідно до п.4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого спільним наказом ДПА України та Держказначейства України від 02.07.1997 року №209/72, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами казначейства за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Згідно п.4.2 цього Порядку якщо рішення суду щодо відшкодування з державного бюджету суми податку на додану вартість надходять до органів Держказначейства, то для забезпечення повноти контролю за правильністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість, не пізніше наступного дня після одержання його копія передається до податкового органу для формування висновку в загальному порядку в пятиденний термін з дати надходження до податкового органу.

А тому відповідач 2 може здійснювати відшкодування податку на додану вартість лише за умови надходження до нього відповідного висновку податкового органу. Відповідач 2 вважає, що з його боку відсутні будь-які протиправні дії чи бездіяльність у відношенні до позивача, а тому предявлення до нього позову є неправомірним.

Крім того, представник відповідача 1, надав суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Вінниці щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Вінницькій області висновків про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю Поділляагротранс сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн. та стягнення на користь товариства цих сум в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

В задоволенні заявлених клопотань судом було відмовлено з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач не знав і не міг знати, завдяки чиїй бездіяльності не відбувається відшкодування належних йому сум податку на додану вартість. Відповідач 1 склав акти (довідки) перевірок, якими підтвердив належні позивачу суми бюджетного відшкодування, а згодом не повідомляв позивача про те, чи направив висновки відповідачу 2, не надсилав позивачу будь-яких інших актів, повідомлень, рішень чи т. ін.

Про протиправну бездіяльність відповідача 1 позивач дізнався лише з його листа від 13.08.2010 року №26566/10/19 (т. 1 а.с. 245).

Крім того, як вбачається з даного листа, позивач подав відповідачу 1 заяву про отримання облігацій внутрішньої державної позики на суму бюджетного відшкодування згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2010 року №368. Відповідач 1 неодноразово, в т.ч. і в даному листі, запевняв про те, що позивач отримає в найближчий час ці облігації, проте облігації так і не були видані позивачу.

Зокрема, заперечуючи проти позову, відповідач 1 наголошував на тому, що ним не допущено протиправної бездіяльності, оскільки для підтвердження сум бюджетного відшкодування відповідно до наказів ДПА України необхідно провести зустрічні перевірки контрагентів позивача, які на сьогоднішній день не завершені. І лише після завершення цих перевірок у позивача з'явиться право на отримання бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні, представники відповідача 1 також висловили думку проте, що позивач в даний час не має права на бюджетне відшкодування, оскільки ще не надійшли відповіді від його контрагентів. На думку відповідача 1, ним не допущено протиправної бездіяльності, права позивача не порушені, у позивача поки що відсутнє право на отримання цих сум бюджетного відшкодування, незрозуміло з якої дати обчислює відповідач 1 строк звернення до суду.

За змістом ст.99 КАС України право на звернення до суду виникає з моменту вчинення суб'єктом владних повноважень протиправного рішення, дії чи бездіяльності, якими порушені права, свободи чи інтереси позивача.

Якщо виходити з позиції відповідача 1 про відсутність в його діях чи бездіяльності протиправності, тоді позивач не пропустив строку звернення до суду.

Відповідно до заяви № 2581вих-10 від 01.11.2010р. в розгляд даної адміністративної справи вступила прокуратура м. Вінниці на стороні відповідачів.

В судовому засіданні прокурор просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Позивач 16.04.2008 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за березень 2008 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 125 384 грн.

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку та у зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів за період з 01.04.2008 року по 01.07.2008 року. Результати перевірки оформлені довідкою № 2361/2330/33553300 від 02.10.2008р.. Пунктом 3.3 розділу 3 даної довідки визначена сума бюджетного відшкодування за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн..

Позивач 12.08.2009 року, 21.09.2009 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларації з податку на додану вартість за липень, серпень 2009 року, відповідно до яких заявив суми бюджетного відшкодування в розмірі 62 977 грн. - за липень 2009 року, 530 028 грн. - за серпень 2009 року.

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за період з 01.01.2009 року по 01.09.2009 року, які виникли за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.06.2009 року по 01.08.2009 року. Результати перевірки оформлені актом від 13.11.2009 року № 252/0701/33553300. Пунктом 3.4 розділу 3 та розділом 4 даного акту визначена сума бюджетного відшкодування за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 436 659 грн. та встановлено завищення позивачем суми бюджетного відшкодування на 93 369 грн., про що відповідач 1 прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.11.2009 року № /0. Позивач оскаржив дане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. Як встановлено судом, позивач оскаржив вказане рішення в судовому порядку. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.12.2009р. по справі № 2-а-5193/09/0270 позов ТОВ "Поділляагротранс" задоволено повністю, податкове повідомлення-рішення № /0 від 23.11.2009р. визнано протиправним та скасовано. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2010р. вказану постанову залишено без змін. Вказаним судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання 93 369 грн. бюджетного відшкодування.

Позивач 14.10.2009 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за вересень 2009 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 232 716 грн.

Позивач 18.11.2009 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2009 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 211 107 грн..

Позивач 17.12.2009 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за листопад 2009 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 41 455 грн..

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за період з 01.09.2009 року по 01.12.2009 року, які виникли за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.08.2009 року по 01.11.2009 року. Результати перевірки оформлені довідкою від 05.02.2010 року № 35/0701/33553300. Пунктом 3.4 розділу 3 та розділом 4 даної довідки визначені суми бюджетного відшкодування за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн. та за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн..

Позивач 20.01.2010 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за грудень 2009 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 248 913 грн.

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за період з 01.12.2009 року по 01.01.2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалося в період з 01.11.2009 року по 01.12.2009 року. Результати перевірки оформлені актом від 10.03.2010 року № 81/0701/33553300. Пунктом 3.1.4 розділу 3 та розділом 4 даного акту підтверджена сума бюджетного відшкодування за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн..

Позивач 18.02.2010 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за січень 2010 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 332 769 грн.

Позивач 17.03.2010 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за лютий 2010 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 224 931 грн.

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за період з 01.01.2010 року по 01.03.2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.12.2009 року по 01.01.2010 року. Результати перевірки оформлені актом від 29.04.2010 року № 165/0701/33553300. Пунктом 3.1.4 розділу 3 та розділом 4 даного акту підтверджені суми бюджетного відшкодування за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн. та лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн.

Позивач 19.04.2010 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за березень 2010 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 142 686 грн.

Відповідачем 1 проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2009р. по 31.03.2010р. Результати перевірки оформлені актом від 05.07.2010 року № 233/2310/33553300. Розділом 3 даного акту підтверджена сума бюджетного відшкодування за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн..

Позивач 19.05.2010 року подав до ДПІ у м. Вінниці декларацію з податку на додану вартість за квітень 2010 року, відповідно до якої заявив суму бюджетного відшкодування в розмірі 250 104 грн.

Відповідачем 1 проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за період з 01.04.2010 року по 01.07.2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.03.2010 року по 01.06.2010 року. Результати перевірки оформлені актом від 01.09.2010 року № 282/0701/33553300. Пунктом 3.1.4 розділу 3 та розділом 4 даного акту підтверджена сума бюджетного відшкодування за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн..

Висновків про бюджетне відшкодування позивачу сум податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн. відповідач 1 відповідачу 2 не надавав, відшкодування цих сум позивачу не проводилось.

Суд вважає бездіяльність відповідача 1 щодо ненадання відповідачу 2 висновків про відшкодування позивачу зазначених сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протиправною з наступних підстав.

Згідно п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 цього Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.п.7.7.6 п.7.7 ст.7 цього Закону на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Як встановлено судом, відповідач 1 провів позапланові виїзні документальні перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок позивача, за наслідками яких були визначені суми бюджетного відшкодування за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн..

Проте, всупереч вимог Закону відповідач 1 не направив висновки відповідачу 2 на повернення підтверджених перевірками сум бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок позивача за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн.

Судом не приймаються заперечення відповідача 1 щодо неможливості відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, які не підтверджені зустрічними перевірками постачальників товарів (послуг) відповідно до Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України про організації і проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005 року №350.

Вказані Методичні рекомендації всупереч вимогам п.1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" не зареєстровані Міністерством юстиції України.

Згідно п.15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Міністерство юстиції України, як уповноважений державний орган, який здійснює реєстрацію нормативно-правових актів центральних органів виконавчої влади та здійснює контроль за дотриманням ними вимог законодавства у цій сфері, своїми листами від 20.07.2009 року №1286-09-24 та від 17.08.2009 року №27653-24 до Державної податкової адміністрації України звертав увагу на незаконність вищезазначених Методичних рекомендацій та вимагало їх скасування.

Підпунктом 7.7.5 пунктом 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлені чіткі терміни проведення податковим органом перевірок платників податку з метою визначення сум бюджетного відшкодування та направлення за наслідками цих перевірок висновків органам державного казначейства про відшкодування підтверджених сум бюджетного відшкодування, які не можуть бути продовжені податковим органом і недотримання яких є протиправним.

Відповідно до п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого спільним наказом ДПА України та Держказначейства України від 02.07.1997р. № 209/72, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами казначейства за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Крім того, Закон України "Про податок на додану вартість", інші закони з питань оподаткування не містять звязку між бюджетним відшкодуванням платника податків та дотриманням його контрагентами (як прямими, так і опосередкованими - по ланцюгу постачальників) вимог податкового законодавства. Недотримання контрагентами вимог податкового законодавства, в т.ч. несплата податку на додану вартість, яка надійшла в ціні поставленого товару (робіт, послуг), має нести негативні наслідки виключно щодо цих контрагентів у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій, притягнення посадових осіб цих контрагентів до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо. Позивач не має нести негативні наслідки у вигляді неотримання сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у разі недотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи свідчить про неправомірність дій відповідача 1 щодо ненадання відповідних висновків до Державного казначейства, що необхідні для здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, оскільки відповідні суми були фактично узгодженні у встановленому законом порядку, а тому посилання відповідача 1 на проведення зустрічних перевірок не може бути підставою для не надання відповідних висновків.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доказів правомірності своєї бездіяльності відповідач 1 суду не надав.

Таким чином, суд прийшов до висновку про невідповідність вимогам закону бездіяльності відповідача 1.

Враховуючи протиправність бездіяльності відповідача 1 щодо ненадання відповідачу 2 висновків про відшкодування позивачу сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн., наявність передбачених законом підстав для отримання позивачем зазначених сум бюджетного відшкодування, необхідності гарантування захисту усіх субєктів права власності і господарювання, встановленого ч.4 ст.13, ч.4 ст.41 Конституції України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з Державного бюджету України цих сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому необхідно присудити з Державного бюджету України на користь позивача сплачене ним державне мито (судовий збір) в розмірі 1703 грн. 40 коп..

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про податок на додану вартість", Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Вінниці щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Вінницькій області висновків про відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Поділляагротранс» сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн..

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагротранс» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008 року в розмірі 125 384 грн., за липень 2009 року в розмірі 62 977 грн., за серпень 2009 року в розмірі 530 028 грн., за вересень 2009 року в розмірі 232 716 грн., за жовтень 2009 року в розмірі 211 107 грн., за листопад 2009 року в розмірі 41 455 грн., за грудень 2009 року в розмірі 248 913 грн., за січень 2010 року в розмірі 332 769 грн., за лютий 2010 року в розмірі 224 931 грн., за березень 2010 року в розмірі 142 686 грн., за квітень 2010 року в розмірі 250 104 грн..

4. Стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагротранс» судові витрати в сумі 1703 грн. 40 коп. (одна тисяча сімсот три грн. 40 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови можливо отримати: 29.11.10

Суддя Свентух Віталій Михайлович

24.11.2010