Справа № 804/6239/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 вересня 2016 р. справа № 804/6239/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

23 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати незаконними та скасувати накази № 528-о від 26.07.2016 «Про переведення працівника», № 557-о від 15.08.2016 та № 558-о від 15.08.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», № 571-о від 23.08.2016 «Про звільнення»;

- зобовязати відповідача внести зміни до трудової книжки позивача шляхом внесення записів про визнання незаконними та скасування наказів № 528-о від 26.07.2016, № 571-о від 23.08.2016;

- поновити його на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці ДФС, встановити позмінний графік роботи у складі зміни;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.08.2016 р.;

- стягнути з відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона подана з порушенням вимог закону, та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи відповідає позовна заява вимогам ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі, доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Позовну заяву подано від імені ОСОБА_1, проте, документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Крім того, вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, суд виходить з того, що спір стосується проходження позивачем публічної служби.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 23.09.2016 року, в якому, серед інших вимог, просить визнати незаконними та скасувати накази № 528-о від 26.07.2016 р. «Про переведення працівника», № 557-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», № 558-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», тобто, оспорює рішення, повязані із проходженням ним публічної служби. Однак, вказані вимоги заявлені поза встановленим законом місячним строком оскарження, при цьому, жодних підстав для визнання поважними причин пропуску строку на оскарження зазначених рішень відповідача позивачем не наведено. У звязку з цим, позивач, у разі наявності поважних причин, з яких ним було пропущено передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, повинен їх навести у позовній заяві та надати відповідне документальне підтвердження цих обставин.

Крім того, частиною 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем поряд з вимогами про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та про поновлення на роботі, з яких судовий збір за законом не сплачується, заявлено чотири немайнові вимоги, а саме: щодо визнання незаконним та скасування наказу № 528-о від 26.07.2016 р. «Про переведення працівника», щодо визнання незаконним та скасування наказу № 557-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», щодо визнання незаконним та скасування наказу № 558-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», щодо зобовязання відповідача внести зміни до трудової книжки позивача шляхом внесення записів про визнання незаконним та скасування наказу № 528-о від 26.07.2016 р. «Про переведення працівника», а також заявлено майнову вимогу щодо стягнення з відповідача на його користь заподіяної моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) визначено, що у разі, коли у позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити на реквізити суду (одержувач УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 2 204,8 грн. - із заявлених ним немайнових вимог (551,2*4), та у розмірі 1 000 грн. - із заявлених ним майнових вимог.

Натомість, позивачем до позовної заяви надано оригінал документу про сплату судового збору на суму 551, 2 грн., тобто, не у повному розмірі, у звязку з чим, йому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 653,6 грн. із заявлених ним немайнових вимог, а також сплатити судовий збір у розмірі 1 000 грн. із заявленої позивачем майнової вимоги.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 30 жовтня 2016 року для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: навести причини, з яких позивачем пропущено передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу № 528-о від 26.07.2016 р. «Про переведення працівника», про визнання незаконним та скасування наказу № 557-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», про визнання незаконним та скасування наказу № 558-о від 15.08.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а також відповідне документальне підтвердження вказаних обставин, для вирішення судом питання щодо наявності або відсутності підстав для поновлення цього строку; надати оригінал документа про доплату судового збору у розмірі 1 653, 6 грн. із заявлених позивачем немайнових вимог, а також про сплату 1 000 грн. із заявленої ним майнової вимоги.

Розяснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна