Справа № 0670/1591/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Київ К/9991/65277/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2012р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирській області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Баранівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року УПФУ в Баранівському районі Житомирській області звернулося до суду з позовом про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості в розмірі 127758,74 грн., в тому числі витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги за період з серпня-грудень 2011 року в розмірі 108315,15 грн., пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, призначеної ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та допомоги на поховання ОСОБА_8 в розмірі 19443,59 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2012р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку, зокрема, організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

В ході розгляду справи судами встановлено, що відповідачем не було прийнято до заліку витрати понесені позивачем на виплату та доставку державної адресної допомоги за серпень-грудень 2011 року, допомоги на поховання та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що травми, на підставі яких призначалась пенсія по інвалідності ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, не пов'язані з виробництвом, пенсійна справа ОСОБА_7 відповідачу не передавалась, доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті ОСОБА_8 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я позивачем не надано, а тому відсутні підстави для відшкодування відповідачем спірних витрат.

Крім того, суди виходили з того, що згідно положень статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 21, 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» державна адресна допомога, передбачена постановою КМ України №265, не відноситься до страхових виплат, передбачених загальнообов'язковим державним страхуванням від нещасних випадків, а тому не повинна виплачуватись за рахунок коштів відповідача.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки страхові випадки, у разі настання яких згідно статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено обов'язок відповідача здійснювати відповідні виплати, в ході розгляду справи встановлено не було, а щомісячна державна адресна допомога, призначена та виплачена Управлінням Пенсійного фонду України відповідно до постанови КМ України від 26.03.2008р. №265 не є виплатою, що підлягає фінансуванню згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Крім того, згідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою КМ України від 11.07.2001 № 826, Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирській області відхилити, а Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2012р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський