Справа № 2-а-5340/10/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 р. Справа № 2-а-5340/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Дончика В.В.,

при секретарі судового засідання: Колодійчуку О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та скасування постанов

в с т а н о в и в :

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) та зобовязання вчинити певні дії.

Вказував, що 06.07.2009 року Вінницьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист, згідно якого постановою суду від 27.12.2007 року у адміністративній справі № 2-а-7657/07 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України щодо визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, вирішено:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України щодо визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнано протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року.

Зобовязано Генеральну прокуратуру України розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою державного виконавця від 22.09.2009 року, з виконання виконавчого листа виданого 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07, відкрито виконавче провадження. Зобовязано боржника добровільно виконати рішення суду в 7-денний термін з моменту одержання вказаної постанови, а саме зобовязано Генеральну прокуратуру України розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Згідно постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження від 22.01.2010 року встановлено, що державним виконавцем 17.11.2009 року до Вінницького окружного адміністративного суду направлена заява про розяснення судового рішення. Згідно ухвали від 22.12.2009 року №2-а-7657/07 Вінницького окружного адміністративного суду, відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС відмовлено повністю в розясненні рішення суду. Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07 поновлено.

Постановою державного виконавця від 26.01.2010 року встановлено, що згідно ухвали від 22.12.2009 року №2-а-7657/07 Вінницького окружного адміністративного суду рішення суду виконано боржником в повному обсязі, враховуючи викладене, керуючись п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»закінчено виконавче провадження по виконавчому листу виданому 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_3, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій та рішень протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії, визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року.

15.06.2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист на виконання постанови від 17.03.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270, а саме визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року.

Позивач звернувся із заявою від 21.06.2010 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у якій просив поновити виконавче провадження по виконавчому листу виданому 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із скасуванням постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року. Також 21.06.2010 року ОСОБА_1 направив рекомендованим листом на адресу відповідача оригінал виконавчого листа по справі № 2-а-656/10/0270 виданий 15.06.2010 року.

16.07.2010 року відповідачем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), на підставі п. 7 ч. 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», вказавши, що наявні обставини, які виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідачем зазначено, що у предявленому до виконання виконавчому документі суд встановив певний факт, при цьому не вказавши будь-яких заходів примусового виконання винесеного ним рішення, відсутнє формулювання щодо зобовязання боржника.

Позивач не погоджується з прийнятою постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження з огляду на те, що відповідачем не зазначено передбачених законом обставини, які виключають здійснення виконавчого провадження. А тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.07.2010 року винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження»та підлягає скасуванню.

Крім того, на думку ОСОБА_1, відповідачем не виконано вимог статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010 року визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року, проте відповідачем виконавче провадження поновлено не було, і лише 16.07.2010 року винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.12.2010 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Згідно клопотання ОСОБА_1, яке надійшло до Вінницького окружного адміністративного суду 04.02.2011 року, позивач уточним позовні вимоги та просив:

- скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (постанову в прийняті до провадження виконавчого листа) по справі №2-а-7657/07 від 16.03.2010 року, що видана департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 16 липня 2010 року.

- зобовязати департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити та поновити виконавче провадження по справі №2-а-7657/07 від 06.09.2009 року та по справі №2-а-7657/07 від 27.12.2007 року.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.07.2009 року Вінницьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист (а.с. 93), згідно якого постановою суду від 27.12.2007 року у адміністративній справі № 2-а-7657/07 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України щодо визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, вирішено:

- адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України щодо визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії задовольнити частково;

- визнано протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року;

- зобовязано Генеральну прокуратуру України розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян»;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою державного виконавця від 22.09.2009 року (а.с. 67), з виконання виконавчого листа виданого 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07, відкрито виконавче провадження. Зобовязано боржника добровільно виконати рішення суду в 7-денний термін з моменту одержання вказаної постанови, а саме зобовязано Генеральну прокуратуру України розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Листом від 22.09.2009 року № 13074-0-33-09-25/15 Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України направив ОСОБА_1 копію постанови від 22.09.2009 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.66).

Згідно постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження від 22.01.2010 року (а.с.69) встановлено, що державним виконавцем 17.11.2009 року до Вінницького окружного адміністративного суду направлена заява про розяснення судового рішення. Згідно ухвали від 22.12.2009 року №2-а-7657/07 Вінницького окружного адміністративного суду, відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС відмовлено повністю в розясненні рішення суду. Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07 поновлено.

Листом від 08.02.2010 року № 25-50-840/15 Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України направив ОСОБА_1 копію постанови про поновлення виконавчого провадження від 22.01.2010 року (а.с. 68).

Постановою державного виконавця від 26.01.2010 року (а.с.28 зворотній бік) встановлено, що згідно ухвали від 22.12.2009 року №2-а-7657/07 Вінницького окружного адміністративного суду рішення суду виконано боржником в повному обсязі, враховуючи викладене, керуючись п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»закінчено виконавче провадження по виконавчому листу виданому 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07.

Листом від 08.02.2010 року № 25-50-840/15 (а.с. 28) Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України направив ОСОБА_1 копію постанови від 26.01.2010 року про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_3, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій та рішень протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року (а.с. 34-36).

15.06.2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист (а.с. 33) на виконання постанови від 17.03.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270, а саме визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 21.06.2010 року (а.с. 29) до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у якій просив поновити виконавче провадження по виконавчому листу виданому 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із скасуванням постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року. Також 21.06.2010 року ОСОБА_1 направив рекомендованим листом на адресу відповідача оригінал виконавчого листа по справі № 2-а-656/10/0270 виданий 15.06.2010 року (а.с. 30).

16.07.2010 року відповідачем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа виданого 15.06.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270, на підставі п. 7 ч. 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, державним виконавцем у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження зазначено наступне. У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження»на державну виконавчу службу покладається виконання рішень щодо майнових стягнень, рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, рішень про поновлення на роботі, про відібрання дитини, виселення та вселення. Згідно статті 4 вказаного Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. У предявленому до виконання виконавчому документі суд встановив певний факт, при цьому не вказавши будь-яких заходів примусового виконання винесеного ним рішення, а саме відсутнє формулювання щодо зобовязання боржника. Зазначені обставини виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідно до частини першої пункту сьомого статті 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України Про виконавче провадження передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В силу положень статті 1 даного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці) (частина друга статті 2 Закону України Про виконавче провадження).

Стаття 5 Закону визначає, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 37 Закону України Про виконавче провадження містить вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця від 26.01.2010 року, на підставі п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження по виконавчому листу виданому 06.07.2009 року по справі № 2-а-7657/07.

Позивач скористався правом судового оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270 скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копія якої не пізніше наступного дня надсилається до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Так, 21.06.2010 року ОСОБА_1 направив рекомендованим листом на адресу відповідача оригінал виконавчого листа по справі № 2-а-656/10/0270 виданий 15.06.2010 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема копією конверту поштового відправлення, копією квитанції про оплату відправлення та копією опису вкладення у рекомендований лист (а.с. 30).

Таким чином, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-а-7657/07 від 06.07.2009 року мало бути відновлено державним виконавцем у 3-денний строк з дня отримання оригіналу виконавчого листа по справі № 2-а-656/10/0270 виданого 15.06.2010 року, відісланого на адресу відповідача 21.06.2010 року. Однак, в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження»відповідачем передбачені законодавством дії не вчинено.

Крім того, лише 16.07.2010 року відповідачем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа виданого 15.06.2010 року по справі № 2-а-656/10/0270, на підставі п. 7 ч. 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.07.2010 року винесена з порушенням норм діючого законодавства, є протиправною, а тому підлягає скасуванню, а провадження по примусовому виконанню виконавчих листів по справі № 2-а-7657/07 виданого 06.07.2009 року та по справі № 2-а-656/10 виданого 15.06.2010 року підлягає відновленню.

Враховуючи, що відповідач не виконав покладені на нього обов'язки суд вважає, що мало місце порушення принципу законності встановленого ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

Однак, зважаючи на невиконання відповідачем норм Закону України «Про виконавче провадження»при вчиненні виконавчих дій, суд вважає за можливе зобовязати відповідача відновити виконавче провадження по справах № 2-а-7657/07 та № 2-а-656/10.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення відповідача щодо позову не знайшли свого підтвердження доказами в судовому засіданні та спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням.

Враховуючи те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Керуючись статтями 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (постанову в прийняті до провадження виконавчого листа) по справі №2-а-7657/07 від 16.03.2010 року, що видана департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 16 липня 2010 року.

Зобовязати департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження по справі №2-а-7657/07 від 06.07.2009 року та по справі №2-а-7657/07 від 27.12.2007 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович