Справа № П/811/1715/14.
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Справа № П/811/1715/14.

провадження № 2-кас/811/40/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (далі - позивач) до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просив скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 28.03.2014 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.06.2014 р. (т.5 а.с.91-93), залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 р. (т.5 а.с.155-157), позовні вимоги задоволено повністю. Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.05.2016 року (т.5 а.с.183-188) постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.06.2014 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 13.06.2016 р. справу прийнято до провадження і призначено до розгляду (т.5 а.с.191).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що витрати та податковий кредит сформовано товариством на підставі належно оформлених первинних документів, виданих ТОВ "КэМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива" та ТОВ "Світанок-1" за господарськими операціями з придбання сої, а тому всі висновки перевірки (згідно Акту №56/11-23-22-06/3639034 від 12.03.2014 р.) про порушення ст.ст.138, 139, 198 Податкового кодексу України є помилковими, що вказує про неправомірне донарахування податковим органом грошового зобов'язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та, в т.ч. і штрафних (фінансових) санкцій. Крім того, відповідачем не правомірно зменшено товариству розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість. Відтак, спірні рішеннями підлягають скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (т.8 а.с.236).

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву (т.4 а.с.221-226) відповідно до змісту якого зазначено, що всі первинні документи, видані ТОВ "КэМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива", ТОВ "Світанок-1", не мають юридичної сили та доказовості у звязку з тим, що діяльність даних підприємств була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій. Також, відповідач вказує на те, що контрагенти не мали можливості здійснити фактичну реалізацію сільськогосподарської продукції, а господарські операції не підтверджено виходячи із врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що на думку податкового органу свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував, просив відмовити у задоволенні позову (т.8 а.с.236).

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, за приписами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд дійшов висновку про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали та всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в т.ч. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є субєктом владних повноважень рішення якого оскаржено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн" зареєстроване як юридична особа 12.02.2009 р. та перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків (т.1 а.с.12-13).

Встановлено, що у період з 28.02.2014 по 06.03.2014 посадовою особою Кіровоградської ОДПІ було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" з питань правильності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива" та ТОВ "Світанок-1" за листопад 2013 року, за результатами якої складено акт № 56/11-23-22-06/3639034 від 12.03.2014 р. (т.1 а.с.17-86).

Згідно висновків, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн":

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 4 298 392,00 грн., у тому числі за листопад 2013 року в сумі 4 074 107,00 грн., за грудень 2013 року в сумі 224 285,00 грн., а також завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за грудень 2013 року в сумі 144 620,00 грн. (рядок 19 Декларації);

- п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2013 рік на суму 4 220 862,00 грн..

На підставі акта перевірки відповідачем 28.03.2014 р. винесено податкові повідомлення-рішення:

1) №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ в сумі 6 447 588,00 грн., у тому числі: 4 298 392,00 грн. основного платежу, 2 149 196,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т.1 а.с.14);

2) №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 6 331 293,00 грн., у тому числі: 4 220 862,00 грн. основного платежу, 2 110 431,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (т.1 а.с.15);

3) №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013 року в розмірі 144 620,00 грн. (т.1 а.с.16).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Встановлено, що грошові зобовязання оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями визначено податковим органом у звязку з включенням позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум за господарськими взаємовідносинами з ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива", ТОВ "Світанок-1", які на думку податкового органу не носять реального характеру. Дане також підтверджено представником відповідача у поданих до суду запереченнях.

Водночас, суд не погоджується з такими висновки з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" було відображено у податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту операції щодо придбання товарів (робіт, послуг) у наступних підприємств-контрагентів:

- ТОВ "Компанія "Ініціатива" (код за ) на загальну суму ПДВ 2 256 150,09 грн., в тому числі: за листопад 2013 р. на суму 2 226 658,58 грн., за грудень 2013 р. на суму 29 491,51 грн. (включені до податкового кредиту по податкових накладних, виписаних у листопаді 2013 р.);

- ТОВ "КМК ЮГ" (код за ) на загальну суму ПДВ 1 412 647,77 грн., в тому числі: за листопад 2013 р. на суму 1 412 647,77 грн.;

- ТОВ "Світанок-1" (код за ) на загальну суму ПДВ 774 214,31 грн., в тому числі: за листопад 2013 р. на суму 434 799,72 грн., за грудень 2013 р. на суму 339 414,59 грн. (включені до податкового кредиту по податкових накладних, виписаних у листопаді 2013 р.).

ТОВ "КМК ЮГ" (т.1 а.с.112-113).

Встановлено, що відповідно до договору поставки №12/9-Б2 від 13.09.2013 року (т.1 а.с.114-115, 116-122) ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (Покупець) у листопаді 2013 р. придбало у ТОВ "КМК ЮГ" (Продавець) сою на загальну суму 8 475 886,63 грн., у тому числі ПДВ - 1 412 647,77 грн..

Вказане підтверджується наявними в справі видатковими та податковими накладними (т.1 а.с.123, 125, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 141, 143, 146, 149, 151, 153, 155, 158, 160, 162, 167, 169, 173, 175, 181, 185, 189, 191, 195, 197, 202, 204, 209, 210, 214, 216, 218, 222, 224, 226, 229, 237, 239, 241, 247-249, т.2 а.с.1-40). При цьому, суму 7 063 238,86 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суму ПДВ 1 412 647,77 грн. - до податкового кредиту за листопад 2013 року (т.4 а.с.23-28, 29-32).

Так, оплату за придбаний товар ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками (т.4 а.с.231-250, т.5 а.с.1-87).

На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (т.1 а.с.124, 126, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139, 140, 142, 144, 145, 147, 148, 150, 152, 154, 156, 157, 159, 161, 163-166, 168, 170-172, 174, 176-180, 182-184, 186-188, 190, 192-194, 196, 198, 199-201, 202, 205-207, 209, 211-213, 215, 217, 219-221, 223, 225, 227, 228, 230-236, 238, 240, 242-246).

ТОВ "Компанія "Ініціатива" (т.2 а.с.68-70).

Судом встановлено, що відповідно до договору поставки №16/10 від 16.10.2013 року (т.2 а.с.71-72, 73-82) ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (Покупець) у листопаді 2013 року було придбано у ТОВ "Компанія Ініціатива" (Продавець) сою на загальну суму 13 536 900,54 грн., у тому числі ПДВ - 2 256 150,09 грн..

Зазначене підтверджується видатковими та податковими накладними (т.2 а.с.83, 85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 102, 105, 108, 111, 117, 119, 126, 128, 130, 133, 140, 142, 144, 146, 152, 154, 156, 159, 161, 165, 167, 170, 172, 175, 178, 182, 185, 188, 192, 197, 201, 203, 205, 207, 209, 212, 214, 217, 219, 221, 224, 226, 229, 231, 233, 237, 239, 242, 244, 246,250, т.3 а.с.4, 6, 9, 12, 14, 17, 21, 24, 29, 31, 35-96). Суму 11 280 750,45 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суми ПДВ в сумі 2 226 658,58 грн. - до податкового кредиту за листопад 2013 р., 29 491,51 грн. - за грудень 2013 р. (т.4 а.с.23-28, 29-32, 89-93).

Оплату проведено у безготівковій формі, що підтверджено банківськими виписками (т.4 а.с.231-250, т.5 а.с.1-87). На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (т.2 а.с.84, 86, 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 101, 103, 104, 106, 107, 109, 110, 112-116, 118, 120-125, 127, 129, 131, 132, 134-139, 141, 143, 145, 147-151, 153, 155, 157, 158, 160, 162-164, 166, 168, 169, 171, 173, 174, 176, 177, 179-181, 183, 184, 186, 187, 189-191, 193, 195, 196, 198-200, 202, 204, 206, 208, 210, 211, 213, 215, 216, 218, 220, 222, 223, 225, 227, 228, 230, 232, 234-236, 238, 240, 241, 243, 245, 247-249, т.3 а.с.1-3, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 15, 16, 18-20, 22, 23, 25-28, 30, 32-34).

ТОВ "Світанок-1" (т.3 а.с.127-128).

З матеріалів справи вбачається те, що згідно договору поставки № 24/10/2 від 24.10.2013 року (т.3 а.с.129-130, 131-138) ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" (Покупець) у листопаді 2013 року було придбало у ТОВ "Світанок-1" (Продавець) сою на загальну суму 4 645 285,85 грн., у тому числі ПДВ у сумі 774 214,31 грн..

Вказане підтверджується видатковими та податковими накладними (т.3 а.с.139, 143, 150, 153, 155, 157, 159, 162, 164, 167, 170, 177, 180, 182, 184, 186, 189, 191, 193, 195, 197, 200, 202, 205, 208, 215, 219, 224, 227, 229-250). Встановлено, що суму 3 871 071,54 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суми ПДВ у розмірі 434 799,72 грн. - до податкового кредиту за листопад 2013 р., 339 414,59 грн. - за грудень 2013 р., у звязку з чим у грудні 2014 р. задекларовано відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в розмірі 144 620 грн. (т.4 а.с.23-28, 29-32, 89-93).

Оплату позивачем здійснено у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками по рахунку (т. 4 а.с.231-250, т.5 а.с.1-87). На підтвердження транспортування придбаного товару позивач до суду надав копії товарно-транспортних накладних (т.3 а.с.140-142, 144-149, 151, 152, 154, 156, 158, 160, 161, 163, 165, 166, 168, 169, 171-176, 178, 179, 181, 183, 185, 187, 188, 190, 192, 194, 196, 198, 199, 201, 203, 204, 206, 207, 209-214, 216-218, 220-223, 225, 226, 228).

Відповідно до змісту п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (далі - ПК України) витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат.

Згідно до вимог п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п.138.8 ст.138 ПК України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат прямо повязаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно до п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відтак, з аналізу зазначених вище норми суд вбачає, що визначальним фактором для формування валових витрат та податкового кредиту платником податку є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обовязковими ознаками господарської діяльності є здійснення її субєктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому, результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн" є, в т.ч. виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (т.1 а.с.13). Для здійснення господарської діяльності у позивача наявні виробничі активи, складські приміщення та інше рухоме і нерухоме майно, які є економічно необхідними. У судовому засіданні представник позивача пояснила, що придбана соя перероблялася в олію та шрот, які у подальшому реалізовувалися контрагентам на підтвердження чого до суду надано копії: договору на переробку давальницької сировини (т.4 а.с.138-152), актів прийому-передачі в переробку давальницької сировини та готової продукції (т.4 а.с.153-156), договорів на поставку товару (т.4 а.с.157-165), свідоцтва про право власності на нерухоме майно (т. 4 а.с.136-137), протоколів випробувань харчової продукції (т.5 а.с.123-148, а.с.222-242), журналів в'їзду автотранспорту (т.5 а.с.243-253, т.6 а.с.1-62), журналів контролю вхідної сировини (т.6 а.с.196-250, т.7 а.с.1-215, т.8 а.с.1-232).

Отже, вищевказані витрати, понесені позивачем за господарськими операціями з ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива" та ТОВ "Світанок-1", безпосередньо повязані із господарською діяльністю ТОВ "Торговий дім Протеїн-Продакшн".

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України вказує, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 198.2 даної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відтак, аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування складу валових витрат та податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Суд також враховує, що наявність вказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов'язковою, але, не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, в т.ч., коли господарські операції з придбання товарів (робіт чи послуг) не мали реального характеру.

Відповідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України право платника податку на податковий кредит ставиться в залежність від отримання податкової накладної, а не від сплати його контрагентами податку до бюджету та їх знаходження за юридичними адресами після здійснення господарських операцій.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податків, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або, що діловою метою здійснення господарських відносин із даними субєктами господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів того, що договори укладений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків та отримання незаконної податкової вигоди. Крім того, відповідачем не доведено, що дані юридичні особи створені з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави.

Також, за правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 р., чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання, зокрема, тими, які не були постачальниками товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

З матеріалів справи встановлено, що позивач сформував витрати та податковий кредит на підставі належно оформлених видаткових і податкових накладних, виданих йому контрагентами. Водночас, ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива" та ТОВ "Світанок-1", на час видачі податкових накладних, були зареєстровані платниками ПДВ (т.1 а.с.113, т.2 а.с.70, т.3 а.с.128), а тому відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 ПК України були зобовязані виписувати податкові накладні.

Щодо посилання відповідача на акти перевірок контрагентів позивача то суд зазначає, що зі змісту вказаних актів вбачається, що фактично первинні документи, які знаходяться, зокрема, у ТОВ "КМК Юг", ТОВ "Компанія Ініціатива" та ТОВ "Світанок-1", під час перевірки не досліджувалися, відтак, доводи щодо не підтвердження господарських правовідносин не можна вважати обґрунтованими. При цьому, висновки щодо нереальності господарських операцій ґрунтуються лише на інформації, що міститься в базі даних податкового органу, актах перевірки контрагентів, відповідях на інформаційні запити, які в силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є носієм доказової інформації (т.4 а.с.166-216).

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Ч.2 статті 71 цього Кодексу встановлено те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття спірних рішень, а тому суд вважає їх такими, що винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 487,20 грн. (т.1 а.с.23), згідно інформації Управління ДКС України у м. Кіровограді від 30.07.2015 р. (т.5 а.с.162), повернуто позивачу.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 28 березня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 28 березня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 28 березня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1