Справа № 450/2765/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Київ К/800/9193/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання протиправними рішень та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просив визнати протиправними та незаконними рішення від 11 червня 2015 року №350, яким виділено земельну ділянку ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1368 га та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки, та рішення від 11 червня 2015 року №351, яким відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки №5 для будівництва житлового будинку у с.Скнилів; зобов'язати відповідача виділити йому земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1368 га та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про неврахування його позачергового права на отримання земельної ділянки, незаконність рішення відповідача про повторне виділення земельної ділянки ОСОБА_4, порушення відповідачем порядку прийняття рішень, визначеного Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», безпідставність та незазначення причин відмови у виділенні йому земельної ділянки.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, направити справу на новий розгляд.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що рішенням Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 25 грудня 2005 року №143 «Про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку» ОСОБА_2 виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку позачергово після розробки кварталу забудови в с.Скнилів.

Рішенням Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11 червня 2015 року № 350 ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд № 5 площею 0,1368 га в селі Скнилів.

Рішенням Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11 червня 2015 року № 351 «Про надання дозволу на виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку» відмовлено ОСОБА_2 у виділенні земельної ділянки №5 для будівництва житлового будинку у с.Скнилів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із правомірності оскаржуваних рішень Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, оскільки вони прийняті повноважним складом ради з дотриманням приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також відсутності підстав для зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки таке право надано саме органу місцевого самоврядування, а не суду.

Колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанції по суті спору передчасними, а рішення судів такими, що не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до положень ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Відповідно до протоколу засідання ХХХ сесії VІ демократичного скликання Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11 червня 2015 року на порядок денний сесії виносились питання, зокрема, про розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки № 5 під будівництво житлового будинку.

Судами попередніх інстанцій фактично не з'ясовані обставини та підстави прийняття оскаржуваних рішень від 11 червня 2015 року №№ 350, 351, не досліджений належним чином протокол засідання Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зокрема в частині обговорення та вирішення питань порядку денного щодо розгляду заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, не надано оцінки дотримання відповідачем встановленої законом процедури прийняття рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобов'язання виділити йому земельну ділянку відповідно до рішення від 25 грудня 2005 року №143 суди виходили із того, що позивачу Скнилівською сільською радою буде виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку позачергово після розробки кварталу забудови в селі Скнилів Пустомитівського району Львівської області.

При цьому судами не перевірено та не надано належної оцінки доводам позивача та наданим ним доказам про те, що у селі Скнилів з 2005 року були розроблені квартали забудови, в межах яких громадянам надавалися дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Судами не з'ясовані фактичні обставини щодо порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача у зв'язку з прийняттям оскаржуваних рішень, не встановлений характер правовідносин та зміст прав та інтересів, за захистом яких звернувся до суду позивач.

Відповідно до положень ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді