Справа № 2а/0270/1049/11
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2011 р. Справа № 2а/0270/1049/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Яковенко Дмитро Олександрович

за участю представників сторін:

позивача : Загородній Ю.С. - представник за довіреністю

відповідача : Панасюк В.М. - представник за дорученням

третьої особи: Остапчук А.М.- представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області

до: Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці

про: стягнення 8205,32 грн. податкового боргу

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 8205,32 грн. податкового боргу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.03.11 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі.

13.04.2011 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем заявлено до стягнення 4645,80 грн. податкового боргу, в тому числі 426,89 грн. податкового боргу зі сплати збору на спеціальне використання водних ресурсів, 994,96 грн. податкового боргу зі сплати збору за геологорозвідувальні роботи, 3223,95 грн. збору за забруднення навколишнього природного середовища (а.с.94).

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечували.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

Військова частина НОМЕР_1 зареєстрована як юридична особа, про що свідчить довідка з ЄДРПОУ №952/06 від 15.06.2006 року (а.с.4) та перебуває на обліку в Гайсинській міжрайонні ДПІ (а.с.6).

Як встановлено судом, відповідач має заборгованість перед бюджетом в загальному розмірі 4645,80 грн., зокрема 426,89 грн. зі сплати збору на спеціальне використання водних ресурсів, 994,96 грн. зі сплати збору за геологорозвідувальні роботи, 3223,95 грн. зі сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища

Наявність вказаної заборгованості підтверджується:

податковими розрахунками збору за спеціальне водокористування в частині використання води (а.с.18-32) та уточнюючими розрахунками (а.с. 74-77);

розрахунками збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету (а.с.41-48) та уточнюючими розрахунками (а.с.79-82);

податковими розрахунками збору за забруднення навколишнього природного середовища (а.с.57-65) та уточнюючими розрахунками (а.с.85-86);

першою податковою вимогою №1/109 від 23.11.2009 року (а.с.66), яка одержана командиром в/ч НОМЕР_1 23.11.2009 року ;

другою податковою вимогою №2/129 від 23.12.2009 року (а.с.66), отримана відповідачем 23.12.2009 року;

виписками з облікової картки платника податків (а.с.78,83-84,86, 95-96, 99, 102).

Крім того, про наявність у відповідача заборгованості з вказаних видів зборів свідчить також підписані сторонами акти звірки взаємних розрахунків від 08.04.2011 року (а.с.98, 101,104).

Проаналізувавши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181), платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно п. 5.1 вказаного Закону, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п. 5.3.1. Закону №2181, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов`язаний погасити нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова заборгованість сторонами узгоджена відповідно до вимог Закону, про що свідчить подані відповідачем податкові розрахунки.

Відповідно ж до п. 5.4.1. Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Посилання представника відповідача на те, що він не є належним відповідачем за позовом про стягнення податкового боргу, оскільки перебуває на фінансовому забезпеченні КЕВ м. Вінниці, суд вважає необґрунтованими, оскільки факт такого перебування не може бути підставою для звільнення відповідача, як юридичної особи, від обов`язку сплачувати податки і збори та нести відповідальність за їх несплату, в тому числі у вигляді стягнення з такого платника податкового боргу.

Відповідно до п.20.1.18 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в дохід державного бюджету 426,89 грн. (чотириста двадцять шість гривень 89 копійок) податкового боргу зі сплати збору на спеціальне використання водних ресурсів, 994,96 грн. (дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 96 копійок) податкового боргу зі сплати збору за геологорозвідувальні роботи, 3223,95 грн. (три тисячі двісті двадцять три гривні 95 копійок) збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна