Справа № 156/747/15-а, 2а-156/26/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 р. Справа № 876/9044/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі на постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 17.08.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 30.07.2015року звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, яким просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позовні вимоги мотивує тим, що він понад 20 троків працював трактористом в сільськогосподарських підприємствах, а саме, з 1974 року по 1976 рік та з 1980 року по 2003 рік у колгоспі ім. «Калініна», який згодом було перейменовано у СК «Риковичі». 2 листопада 2013 року йому виповнилося 55 років , враховуючи, що при загальному стажі понад 25 років він має більш як 20 років стажу, як тракторист, тому вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що він більше 20 років працював трактористом у колгоспі ім. «Калініна», що у с. Риковичі Іваничівського району. Чому неправильно заповнили його трудову книжку йому невідомо. Працівники, які разом із ним працювали трактористами вийшли на пенсію на пільгових умовах та на даний час утримують пенсійне забезпечення. Ним були подані всі необхідні документи відповідачу, в тому числі трудову книжку та архівні довідки, де зазначено, що він з 1974 року працював трактористом. Позивач ніколи не працював механізатором та слюсарем тракторної бригади, оскільки відразу приступив до збору урожаю на полях колгоспу «Калініна», як тракторист.

Оскаржуваною постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 17.08.2015 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що пенсії на пільгових умовах призначаються відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. «В» ст. 13 вище вказаного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії, оскільки відповідно до архівної довідки Державного архіву Волинської області № 122/01-22 від 28 лютого 2014 року позивач працював не трактористом, а механізатором. Крім того, відповідно до акту № 73 про результати позапланової перевірки від 23 лютого 2015 року зазначено, що нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за періоди роботи з 1974 року по 2003 рік здійснювалась із книг «Механізатори», однак в книгах обліку по оплаті праці за 1981-1982, 1984 роки міститься розділ із назвою «Трактористи», а тому підстав для зарахування роботи до пільгової пенсії немає, оскільки неможливо встановити період зайнятості ОСОБА_1 трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали суду, що вони разом із позивачем працювали у колгоспі «Калініна» с. Риковичі Іваничівського району, який було перейменовано у СК «Риковичі» і позивач з 15 років вже працював трактористом та був задіяний на сільськогосподарських роботах. Слюсарем тракторної бригади чи механізаторм він ніколи не працював. Зокрема, свідок ОСОБА_2 голова колгоспу «Калініна» ствердив, що позивач більше 20 років відпрацював трактористом у колгоспі за, що неодноразово був нагороджений відзнаками.

Згідно п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначання пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Статтею 18 «Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Крім того, у правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у листі № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року зазначається, що помилковими є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, на підставі вище викладеного, можна зробити висновок, що підтвердження трудового стажу можливе на підставі наданих позивачем доказів та показань свідків. За даних обставин у суду існують всі підстави для визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з моменту звернення позивача до відповідача із вимогою про призначення пільгової пенсії, тобто з 10 лютого 2015 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді тракториста.

Управлінням Пенсійного фонду України в Іваничівському районі було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії по віку з зниженням пенсійного віку відповідно до п. «В» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки у нього відсутній необхідний пільговий стаж роботи. Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Зі змісту ч. 3. ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до п.«в» ч.1 ст. 13 Закону № №1788-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. №7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист - машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має. Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці позивача зазначено, що з 1974 року по 2003 рік він працював трактористом у колгоспі «Калініна» с. Риковичі Іваничівського району, який згодом було перейменовано на СК «Риковичі». Зазначений факт також підтверджується архівною довідкою Об'єднаного трудового архіву територіальних громад сіл, селища Іваничівського району Волинської області , тобто більше 20 років позивач працював трактористом та був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі «Калініна».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали суду, що вони разом із позивачем працювали у колгоспі «Калініна» с. Риковичі Іваничівського району, який було перейменовано у СК «Риковичі» і позивач з 15 років вже працював трактористом та був задіяний на сільськогосподарських роботах. Слюсарем тракторної бригади чи механізатором він ніколи не працював. Зокрема, свідок ОСОБА_2 голова колгоспу «Калініна» ствердив, що позивач більше 20 років відпрацював трактористом у колгоспі за що неодноразово був нагороджений відзнаками.

Згідно п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначання пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Статтею 18 «Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Крім того, у правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у листі № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року зазначається, що помилковими є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на підставі вище викладеного, можна зробити висновок, що підтвердження трудового стажу можливе на підставі наданих позивачем доказів та показань свідків.

За даних обставин у суду існують всі підстави для визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з моменту звернення позивача до відповідача із вимогою про призначення пільгової пенсії, тобто з 10 лютого 2015 року.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі - залишити без задоволення.

Постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 17.08.2015 року у справі № 156/747/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар