Справа № 809/1265/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа № 809/1265/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боршовського Т.І., за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Долинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 12 871,17 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2016 року Долинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі позивач, ОДПІ) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 12 871,17 гривень. Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 12 871,17 грн., яка виникла з самостійно задекларованих відповідачем грошових зобовязань з збору за спеціальне використання води за 2014 2016 роки в сумі 1118,93 грн., земельного податку за 2015 2016 роки в сумі 1404,19 грн., орендної плати за землю за 2015 2016 роки в сумі 1471,21 грн., військового збору за 2015 рік в сумі 228,84 грн., акцизного податку за 2015-2016 роки в сумі 8648 грн., та грошових зобовязань з акцизного податку, визначених податковим повідомленням-рішенням № 000322100 від 10.09.2015 року, в сумі 170 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився. 05.10.2016 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Долинської ОДПІ, за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, відповідно до норм частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на таке.

За фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг в розмірі 12 871,17 грн. по наступних платежах:

- збір за спеціальне використання води в сумі 1118,93 грн. за 2015 рік та ІІ квартали 2016 року, що підтверджується податковими деклараціями від 15.01.2015 року на суму 257,64 грн., від 15.04.2015 року на суму 188,11 грн., від 08.07.2015 року на суму 166,74 грн., від 18.10.2015 року на суму 212,18 грн., від від 04.02.2016 року на суму 287,07 грн., від 04.07.2016 року на суму 19,17 грн.;

- земельного податку з фізичних осіб в сумі 1404,19 грн., в т.ч. пеня в сумі 0,59 грн., що підтверджується податковою декларацією за 2015 рік в сумі 739,10 грн. за період з лютого по грудень місця включно 2015 року, що підтверджується податковою декларацією за 2016 рік в сумі 664,51 грн. за період з січня по липень 2016 року;

- орендної плати з фізичних осіб в сумі 1471,21 грн., що підтверджується податковою декларацією за 2015 рік в сумі 772,12 грн. за період з лютого по грудень (за лютий несплачений залишок місячного нарахування в сумі 5,45 грн., за період березень грудень в сумі 766,67 грн.) та податковою декларацією за 2016 рік в сумі 699,09 грн. за період з січня по лютий 2016 року;

- військового збору в сумі 228,84 грн., що підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2015 рік;

- акцизного податку в сумі 8 648,00 грн., що підтверджується декларацією за січень 2015 рік в сумі 524,00 грн., декларацією за лютий 2015 рік в сумі 535,00 грн., декларацією за березень 2015 рік в сумі 588,00 грн., декларацією за квітень 2015 рік в сумі 575,00 грн., декларацією за травень 2015 рік в сумі 546,00 грн., декларацією за червень 2015 рік в сумі 273,00 грн., декларацією за липень 2015 рік в сумі 485,00 грн., декларацією за серпень 2015 рік в сумі 408,00 грн., декларацією за вересень 2015 рік в сумі 420,00 грн., декларацією за жовтень 2015 рік в сумі 726,00 грн., декларацією за листопад 2015 рік в сумі 809,00 грн., декларацією за грудень 2015 рік в сумі 466,00 грн., декларацією за січень 2016 рік в сумі 438,00 грн., декларацією за лютий 2016 рік в сумі 224,00 грн., декларацією за березень 2016 рік в сумі 158,00 грн., декларацією за квітень 2016 рік в сумі 237,00 грн., декларацією за травень 2016 рік в сумі 288,00 грн., декларацією за червень 2016 рік в сумі 372,00 грн., декларацією за липень 2016 рік в сумі 406,00 грн., податковим повідомленням рішенням № 000322100 від 10.09.2015 року на суму 170,00 грн.

Відповідач податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року отримав 10.09.2015 року, що засвідчується розпискою на корінці вказаного податкового повідомлення-рішення (а.с. 72). Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року в адміністративному порядку, чи до суду ні позивачем, ні відповідачем суду не подано. З огляду на вказане, грошове зобовязання, визначене вказаним податковим повідомленням-рішенням, є узгодженим. Доказів його сплати добровільно відповідачем суду не подано. Таким чином, грошове зобовязання на суму 170,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.09.2015 року є податковим боргом відповідача.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України з 01.01.2011 року регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи. Згідно статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного Кодексу визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначену для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Долинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 16.06.2015 року № 823-23, яка отримана відповідачем 28.06.2015 року, що підтверджується відповідним підписом на поштовому відправленні (а.с. 8).

Відповідач вказану податкову вимогу не оскаржив у строк, передбачений Податковим кодексом України. Доказів протилежного відповідач суду відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подав.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Заборгованість відповідача підтверджується довідкою про суми податкового боргу платника податків станом на 12.09.2016 року №30, копією корінця податкової вимоги № 823-23 від 16.06.2015 року, карткою особового рахунку по платежу акцизний податок за 2015 2016 року, карткою особового рахунку по платежу земельний податок за 2015 2016 роки, карткою особового рахунку по платежу збір за спеціальне використання води за 2015-2016 роки. (а.с. 7 - 74).

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено самостійно податковий борг в сумі 12871,17 грн., то суд вважає підставним звернення контролюючого органу до суду із позовом про його стягнення у спосіб, визначений пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частин 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 77557) в дохід Державного бюджету України та місцевих бюджетів Івано-Франківської області в порядку та розмірах, передбачених Бюджетним кодексом України, податковий борг в розмірі 12871 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 17 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 12.10.2016 року.