Справа № 826/14086/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Італія" про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду через канцелярію від законного представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон), підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст. 250 Господарського кодексу України.

Як з’ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачем до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції за незайняте інвалідом у 2014 році робоче місце.

Зі змісту ст. 20 Закону чітко вбачається, що адміністративно-господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів сплачуються (нараховуються, застосовуються) підприємствами самостійно у строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону.

Тобто, відповідач, за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році, повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції до 15 квітня 2015 року. Право позивача, у свою чергу, на стягнення несплачених відповідачем самостійно сум санкцій у судовому порядку виникло із 16 квітня 2015 року.

У постанові Верховного Суду України від 21 лютого 2011 року №21-9а11 зазначено, що на вказані правовідносини поширюється строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення позивачем встановленого нормами КАС України, а саме ст. 99 КАС України, строку звернення до суду із позовом про стягнення несплачених відповідачем самостійно сум санкцій, оскільки, як зазначено вище, таке право у позивача виникло із 16 квітня 2015 року, а до суду позивач звернуся тільки 08 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99, ст. 100 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Крім того, суд зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі позивачу відстрочено сплату судового збору. Враховуючи, що позовну заяву залишено без руху, суд, відповідно до ст. 88 КАС України, звільняє позивача від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 99, 100, 155, 160, 165, 183-2, 244-2 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Італія" про стягнення коштів.

Копії ухвали направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам), роз’яснивши, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п’яти днів із дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин