Справа № 813/3504/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3504/16

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 жовтня 2016 року №813/3504/16

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2016 року на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості у розмірі 4 540,44 грн.

Відповідно до вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п’ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

У контексті наведених норм встановлено, що УПФУ в Личаківському районі м.Львова не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, а саме: доказів про призначення пільгової пенсії (заява про призначення пенсії, протокол, розпорядження про призначення пільгової пенсії, копія трудової книжки, довідка про виплату пенсії, тощо) працівникам відповідача, вказаним у розрахунку суми заборгованості, узгоджених розрахунків фактичних витрат за спірний період; актуальної довідки (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка містить відомості про відповідача, зокрема, щодо його місця знаходження та повного найменування, або ж письмових пояснень із зазначенням причин неможливості надання відповідних документів.

Згідно частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються, у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати/відстрочення сплати судового збору; про витребування доказів.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належного документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірах, що передбачені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Загалом, одночасно із позовною заявою позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору.

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору обґрунтовано тим, що Пенсійний фонд не має можливості сплатити судовий збір, у зв’язку із відсутністю коштів, призначених на цю мету. Окрім того, позивач у клопотанні додатково зауважив, що кошти на сплату судового збору у бюджеті на 2016 рік також не були передбачені.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст.88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, слід зазначити, що за приписами вищезазначених норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Таким чином, оскільки у даному випадку управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий до суду позов у встановленому законом порядку та розмірі, а відсутність у бюджеті на 2016 рік передбачених додаткових коштів для сплати судового збору за звернення до суду із адміністративними позовами не є встановленою законом підставою для звільнення органу Пенсійного фонду від сплати такого, тому суддя вважає, що клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання позивачем вимог КАС України при зверненні до суду з означеним позовом.

При цьому, доцільним є роз’яснити позивачу, що частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання суб’єктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2016 року на рівні 1 378,00 грн.

Таким чином, за звернення позивача до адміністративного суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості у сумі 4 540,44 грн., яка є вимогою майнового характеру, судовий збір складає 1 378,00 грн.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі у порядку ч.1ст.107 КАС України, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості.

Позивачу усунути у строк включно до 27 жовтня 2016 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Роз’яснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 27 жовтня 2016 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.