Справа № 2-а-5104/10/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 р. Справа № 2-а-5104/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Дончика В.В.,

при секретарі судового засідання: Колодійчуку О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника прокуратури Вінницької області - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Вінницькій області (далі- УДАІ УМВС України у Вінницькій області) про примусове стягнення економічних санкцій

в с т а н о в и в :

В грудні 2010 року Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до Управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Вінницькій області про примусове стягнення економічних санкцій.

Вказували, що Держінспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області було здійснено перевірку дотримання УДАІ УМВС України у Вінницькій області чинного законодавства щодо ціноутворення при наданні платних послуг. Перевіркою було встановлено необгрунтоване завищення плати за оформлення реєстраційних документів і документів на право керування транспортними засобами, завищення вартості техогляду транспортних засобів, які перевозять небезпечні вантажі за період з листопада 2009 року по вересень 2010 року. Чим були порушені вимоги спільного наказу МВС, Мінфіну та Мінекономіки України від 05.10.2007 року № 369/1105/336 "Про затвердження розмірів плати за надання послуг підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Порядку їх справляння", Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами. За результатами даної перевірки було прийняте рішення № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 598806 грн.

Посилаючись на те, що УДАІ УМВС України у Вінницькій області кошти в добровільному порядку не сплатив, Державна інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області звернулась до суду з вимогою про примусове стягнення економічних санкцій з відповідача згідно рішення № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року в сумі 598806 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2010 року відкрито скорочене провадження у справі.

Проте, за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення на позов, суд прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим 27.12.2010 року ухвалив розглянути адміністративну справу за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Прокурор підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 35, 42).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 статті 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень статті 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Держінспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області 22.10.2010 року здійснено перевірку УДАІ УМВС України у Вінницькій області щодо дотримання чинного законодавства та ціноутворення при наданні платних послуг.

Перевіркою встановлено, що внаслідок необгрунтованого завищення плати за оформлення реєстраційних документів і документів на право керування транспортними засобами, завищення вартості техогляду транспортних засобів, які перевозять небезпечні вантажі за період з листопада 2009 року по вересень 2010 року, порушені вимоги спільного наказу МВС, Мінфіну та Мінекономіки України від 05.10.2007 року № 369/1105/336 "Про затвердження розмірів плати за надання послуг підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Порядку їх справляння", Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами.

За результатами перевірки прийняте рішення № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та вирішено вилучити у УДАІ УМВС України у Вінницькій області в дохід Державного бюджету України 598806 грн. Також винесено припис № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року з вимогою в місячний термін усунути виявлені перевіркою недоліки та привести у відповідність розрахунки із замовниками.

Також встановлено, що УДАІ УМВС України у Вінницькій області, вважаючи неправомірними результати вищевказаної перевірки, у листопаді 2010 року звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування акту перевірки № 000429 від 22.10.2010 року, в частині порушення державної дисципліни цін у сумі 174720 грн. за здійснення платних послуг по оформленню посвідчень водіїв, скасування рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № ІЦ-02-12/76 від 29.10.2010 року та припису № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.01.2011 року, позов УДАІ УМВС України у Вінницькій області задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Державної інспекції контролю за цінами у Вінницькій області від 29.10.2010 року №ІЦ-02-12/76 та припис № 01-14-4/299 від 29.10.2010 року.

Тобто, на час розгляду даної адміністративної справи, рішення про застосування економічних санкцій від 29.10.2010 року №ІЦ-02-12/76, на підставі якого відбувається стягнення - скасовано.

У силу частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 цієї норми, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області від 29.10.2010 року №ІЦ-02-12/76, на підставі якого позивачем по справі заявлено вимогу про стягнення економічних санкцій, визнано протиправним та скасовано, а відтак і позовні вимоги Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області є необґрунтованими та такими, що не підпадають задоволенню.

Частиною 1 ст.1 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, підстав для стягнення з УДАІ УМВС України у Вінницькій області економічних санкцій в розмірі 598806 грн., згідно рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області від 29.10.2010 року №ІЦ-02-12/76 відсутні, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволені позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: