Справа № 826/1633/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1633/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Ганечко О.М.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу відповідача - Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій, та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

- визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації № 100250002/2015/058645 від 07 вересня 2015 року;

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000067/2 від 08 вересня 2015 року, прийняте відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 100250002/2015/00098 від 09 вересня 2015 року, складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2016 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права із неповним з'ясуванням обставин справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Грузія» (IDS BORJOMI GEORGIA LLC, Грузія) укладений контракт № СТ20-001/1501 на поставку мінеральної води «Боржомі» в асортименті та за цінами визначеними у п. 1 і 2 цього контракту (далі - контракт).

02 березня 2015 року між позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Грузія» (Грузія) було укладено додаткову угоду № 1 до контракту, якою змінено ціну товару за контрактом. Згідно додатковою угодою № 1 до контракту, підставою, що слугувала для зміни ціни товару була суттєва девальвація гривні з дати останнього перегляду договірних цін, зниження платоспроможності споживачів внаслідок тяжкої економічної ситуації, яка склалася в країні покупця (позивача).

07 вересня 2015 року на виконання вимог зазначеного контракту, Товариством з обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Грузія» (Грузія) здійснено поставку товару («вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва «Боржомі» сильногазована», що розфасована у PET-пляшках ємністю по 0,75 л) в обсязі 26 520 PET-пляшок за ціною 13 260 дол. США відповідно до контракту з урахуванням змін до вартості , внесених додатковою угодою № 1 від 02 березня 2015 року, а саме: за ціною 0,50 дол. США за одну РЕТ-пляшку ємністю 0,75 л.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, 07 вересня 2015 року уповноваженим декларантом (Товариство з обмеженою відповідальністю «Навіс Груп»), до митниці була подана вантажна митна декларація за № 100250002/2015/058645. Митна вартість товару була визначена відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 57 Митного кодексу України («за основним методом»)- за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

07 вересня 2015 року для підтвердження заявленої митної вартості товару та визначення такої вартості за основним методом декларантом подано до митного органу наступні документи:

картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №100/2012/0003919 від 22 грудня 2014 року;

міжнародну автомобільну накладну (CMR) №498731 від 29 серпня 2015 року;

рахунок-фактуру (інвойс) №GE20150253 від 26 серпня 2015 року;

пакувальний лист б/н від 26 серпня 2015 року;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткові угоди №1 від 02 березня 2015 року, № 2 від 10 червня 2015 року і № 3 від 12 червня 2015 року;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року, стороною якого є виробник товарів, що декларуються;

договір про надання послуг митного брокера №Т822/15 від 25 червня 2015 року;

інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) №2730 від 29 серпня 2015 року;

інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) №2730 від 29 серпня 2015 року 2015 року;

сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEО201501/002953 від 27 серпня 2015 року;

копію митної декларації країни відправлення С2032 від 29 серпня 2015 року;

митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів №100250002/2015/058645 від 07 вересня 2015 року;

інші документи за переліком, що наведенимй в електронній митній декларації.

07 вересня 2015 року, на етапі перевірки правильності визначення декларантом митної вартості товару митним органом була висунута вимога щодо надання останнім для підтвердження заявленої митної вартості впродовж 10 календарних днів основних і додаткових документів згідно ст. 53 зазначеного Кодексу, а саме:

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - якщо здійснювалося страхування;- виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Як зазначає представник відповідача в тексті своїх заперечень проти позову, підставами для запиту додаткових документів стала наявність у поданих до митного оформлення документах, розбіжностей та відсутність в них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: митна декларація країни відправлення не містить печаток та штампів митних органів; в наданій CMR у графі 21 зазначений номер документа, який також зазначений в експортній декларації країни відправлення про що не зазначено у перекладі який наданий до митного оформлення; не надані страхові документи (при цьому, наданий відкритий поліс страхування не був взятий до уваги, у зв'язку з тим, що у цьому полісі зазначено «Страховий період 28 січня 2015 року - 04 березня 2015 року», а тому, на думку митного органу, вказаний страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару).

На виконання запиту митного органу від 07 вересня 2015 року декларантом позивача додатково для вирішення питання щодо митного оформлення товару на підставі ВМД № 100250002/2015/058645 разом із супровідним листом №11 від 07 вересня 2015 року були подані такі документи:

інформацію, що стосується відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України з копіями підтверджуючих документів (видатковими накладними, банківськими виписками);

розрахунок ціни (калькуляцію); експертний висновок Іллічівського підприємства Одеської регіональної торгово-промислової палати №ОЭ-8/81 від 20 березня 2015 року з питання визначення ринкової вартості станом на 18 березня 2015 року;

лист Товариства з обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Тбілісі» від 30 березня 2015 року № LT32-591/1503 з питання уповноваження певних осіб на підписання документів по контракту;

прайс-лист виробника, діючий з 02 березня 2015 року;

копію відкритого полісу страхування вантажу № 00837 від 28 січня 2015 року;

лист Товариств аз обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Тбілісі» від 27 березня 2015 року № LT32-591/1503 з питання страхування експортованих вантажів; платіжні доручення в іноземній валюті, свіфти, виписку з бухгалтерських та банківських документів;

лист Державного підприємства «Держзовнішінформ» № 11/653 від 04 червня 2015 року з питання надання експертного висновку зовнішньоекономічного контракту;

копії довіреностей Товариства з обмеженою відповідальністю «АйДіЕс Боржомі Грузія», виданих певним особам на право підписання документів від імені компанії.

Крім того в листі було зазначено про неможливість надання довідкової інформаціїї про вартість у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, з тих причин, що такі документи можуть бути надані виключно організаціями, які мають повноваження на здійснення оціночної діяльності в країні-експортері (Грузія), то станом на сьогодні надати додаткову інформацію по вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, протягом 10 календарних днів з дати запиту є неможливим».

За результатами дослідження наданих декларантом документів Митний пост «Західний» відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом із посиланням на такі обставини: «Митна вартість імпортованих товарі не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій): неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України); невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України; у митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: в наданій міжн. товаро-трансп. накладній CMR від 29.08.2015 № 498731 в графі 14 зазначений номер документа, який також зазначений у наданій експортній декларації країни відправлення про що не зазначено в перекладі, який наданий до митного оформлення. В графі 14 зазначаються умови оплати, що документально не підтверджено та не встановлено всіх складових митної вартості товару, розрахунок здійснено за первинною контрактною ціною: 0,58 USD * 26 520 пл. = 15 381,6 USD /19 890 л = 0,77 USD/л. Декларанту запропоновано надати основні та додаткові (за наявності) документи відповідно до ст. 53 МКУ, а саме:…Наданий прайс-лист виданий на умовах поставки СІР Одеса Західна, як зазначено в контракті, що вказує на суб'єктивну спрямованість та свідчить про надання спеціальних цін ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (суперечить ст. 7 ГАТТ), що підтверджується пунктом 1 додаткової угоди від 02.03.2015 № 1 до контракту. Декларант не надав всіх основних та додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що зазначив в листі».

08 вересня 2015 року Митним постом «Західний» прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000067/2, за яким задекларована позивачем митна вартість товару у розмірі 13 260 дол. США (що в еквіваленті на національну валюту складала 290 961,41 грн.) за 26 250 РЕТ-пляшок води мінеральної «Боржомі» ємністю по 0,75 л за 0,50 дол. США була відкоригована відповідачем до вартості 15 315,30 дол. США (тобто, за ціною 0,77 дол. США за одну РЕТ-пляшку ємністю 0,75 л) з використанням другорядного методу - за резервним методом. Як зазначено в графі 33 такого рішення, за результатами проведеної консультації між митним органом і декларантом, обрано резервний метод визначення митної вартості для чого була використана наявна у митного органу інформація - інформація про митну декларацію від 28.06.2015 № 500040403/2015/2705.

Митний пост «Західний» 09 вересня 2015 року склав картку відмови № 100250002/2015/00098 в прийнятті митної декларації № 100250002/2015/058645 від 07 вересня 2015 року.

08 вересня 2015 року товари були випущенні за митною декларацією № 100250002/2015/058729 у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розд. Х Митного кодексу України.

У листопаді 2015 року позивач надіслав на адресу Київської міської митниці ДФС України разом з супровідним листом № 689/4.1-16ц від 23 листопада 2015 року додаткові документи (а саме: копії платіжного доручення № 35 від 07 вересня 2015 року щодо оплати товару; копію виписки з бухгалтерської документації - відомість розрахунків між ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» та IDS BORJOMI GEORGIA; копію розрахунку ціни (калькуляцію); копію митної декларації країни відправлення; копію угоди відкритого страхового полісу № 1CG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року).

У відповідь на вказаний лист позивача Київська міська митниця ДФС України надіслала лист № 7373/10/26-70-25-02-06 від 03 грудня 2015 року, де зазначила, що в ході митного оформлення імпортованих товарів Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» не виконало в повному обсязі вимоги ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки:

за платіжним дорученням від 15 вересня 2015 року № 35 неможливо перевірити сплачені суми за інвойсами від 26 вересня 2015 року № GE20150251, GE20150252, GE20150253, GE20150254, GE20150255, оскільки відсутні дані за інвойсом GE20150250;

надана виписка з бухгалтерської документації за період з 14 липня 2015 року по 01 жовтня 2015 року не розкриває врахований прибуток та суму прямих і непрямих витрат підприємства, пов'язані з імпортом, зберіганням та реалізацією оцінюваного товару; копії митних декларацій країни відправлення не містять відміток митних органів країни відправлення та/або країн транзиту;

на копії угоди до відкритого страхового полісу від 04 березня 2015 року № ICG/AG 15/026+1 відсутні печатка та підпис страхувальника, а також не наданий відкритий поліс № 00837;

наданий інформаційний лист від 26 березня 2015 року № LT32-589/1503 не містить основних статей витрат, на підставі яких формується собівартість товару, та взагалі відсутні витрати на виробництво оцінюваного товару, замість витрат на виробництво фігурують витрати на придбання.

З урахуванням наведених висновків відповідач прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування рішення № 100250002/2015/000067/2.

Вважаючи, рішення № 100250002/2015/000067/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються у оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню: якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст.54 Митного кодексу України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах, і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з ч.3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Підставою сумніву щодо заявленої декларантом позивача митної вартості товару митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів №100250002/2015/000067/2 зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо числових значень складової митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням про коригування митної вартості товарів №100250002/2015/000067/2 від 08 вересня 2015 року митну вартість товарів визначено із застосуванням резервного методу.

Підставою для прийняття вказаного рішення відсутність на митній декларації країни відправлення печаток і штампів митних органів.

Відповідно до умов поставки СІР за контрактом від 13 січня 2015 року № СТ20-001/1501. до вартості товару включено вартість страхування, проте декларантом надані страхові документи, які неможливо обрахувати.

Окрім цього, митний орган дійшов до висновку про те, що покупець товару Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) є ексклюзивним дистриб'ютором товару мінеральної води «Боржомі», а також законним користувачем товарного (колективного) знаку «Боржомі» та відповідно до положень додаткової угоди № 1 до контракту від 13 січня 2015 року №СТ20-001/1501, в якому ціна товарів і. як наслідок, митна вартість товару була зменшена, існуючий взаємозв'язок між продавцем вказаного товару IDS BORGOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем, вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Так, декларування імпортованого товару відбувалось в режимі електронного декларування, при цьому копії документів з необхідними печатками та штампами, у тому числі і митна декларація країни відправлення буди надані відповідачу.

Чинним законодавством України, зокрема, Митним кодексом України та Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року N 450, не встановлено обмежень щодо подання митному органу електронної митної декларації.

Крім зазначеного, відповідачу надано лист № 689/4.1ц від 23 листопада 2015 року. До листа додано: копію угоди до Відкритого страхового полісу №IСG/AG 15/026+1 від 04 березня 2015 року, відповідно до якого строк дії страхового полісу пролонговано на 1 рік - до 04 березня 2016 року. В угоді зазначено суму страхування вантажу, на яку застраховано кожну поставку товару.

Під час митного оформлення відповідачу надано лист №LT32-591/1503 від 27 березня 2015 року у якому зазначено яким чином відбувалось страхування вантажу, який розмір страхування, хто є кінцевим бенефіціаром по страховому полісу.

Так, відповідно до умов поставки СІР Інкотермс 2010 обов'язок щодо оплати витрат з перевезення до визначеного місця призначення та обов'язок по забезпеченню страхових ризиків та витрат несе продавець.

Числове значення розміру страхових витрат та порядок їх розрахунку, також визначено страховим полісом.

Зазначені документи були надані декларантом митному органу під час здійснення митного оформлення ввезеного товару.

Таким чином, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, - свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості товарів.

При цьому сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви щодо спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі №21 -91а12 та від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15.

Колегія суддів звертає увагу, що право змінювати вартість поставленого товару з урахуванням різних економічних чинників є базовим правом суб'єкта господарювання з метою здійснення ефективної підприємницької діяльності.

При цьому, зниження продавцем товару його вартості не перебуває в причинному зв'язку з коригуванням митної вартості доти, доки митний орган не доведе, що ціна продажу товару фактично, всупереч зміненим умовам контракту, залишилась незмінною.

Митним органом вказаний факт не доведено.

Крім зазначеного, апелянт зазначає, що є ексклюзивним дистриб'ютором товару мінеральної води «Боржомі», законним користувачем товарною (колективного) знаку «Боржомі» та саме цей взаємозв'язок між продавцем та покупцем вказаного товар) вплинув на заявлену декларантом митну вартість, оскільки відповідач не надав суду жодних документальних доказів, що засвідчують відповідність позивача критеріям, встановленим ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Той факт, що позивач є офіційним дистриб'ютором виробника товару-експортера силу положень ч. 4 ст. 15 зазначеної Угоди не дає підстави до визнання сторін контракту пов'язаними між собою особами.

При цьому, згідно положень ч. 12-13 статті 58 Митного кодексу України, встановлення факту, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, саме по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Відповідачем не підтверджено того, що взаємозв'язок між покупцем та продавцем будь-яким чином вплинув на заявлену митну вартість задекларованого товару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище обставини , на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, не зазначено у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, як підставу для коригування митної вартості товару.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для витребування додаткових документів та в результаті їх ненадання визначення митної вартості за іншим методом.

З'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій, та скасування рішень.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення набирає та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді О.М. Ганечко,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Ганечко О.М.