Справа № 2а-1307/10
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1307/10 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко В.І. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Мацедонської В.Е., Петрика І.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач нараховує та виплачує вказані соціальні виплати у меншому розмірі, ніж це передбачено статтею 51 цього Закону для відповідної категорії громадян, та відмовив у проведенні відповідного перерахунку.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 грудня 2010 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок та виплатити позивачу ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області перерахувати та виплатити за період з 02.05.2010 року по 06.12.2010 року ОСОБА_2 з урахуванням вже проведених виплат додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, для визначення якої підлягає застосуваню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі на відповідний місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач належить до числа осіб потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Кагарлицькому районі і одержує пенсію по віку.

Позивач звернулася до УПФ з заявою, у якій зазначила про незгоду з розмірами нарахувань вказаної вище соціальної виплати та просила провести відповідний перерахунок.

Відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілим 4 категорії має становити 15 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретний розмір всіх доплат пенсій і компенсацій підвищується Кабінетом міністрів України відповідно до зміни вартості життя та зростання мінімальної заробітної плати.

За правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка застосовується з червня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Спору між сторонами щодо застосування для перерахунку пенсії позивачу положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимоги позивача в частині забезпечення виплати додаткової пенсії в подальшому є такими, що не підлягають до задоволення, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, зокрема, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Позовні вимоги, щодо захисту права, яке могло б виникнути у майбутньому і щодо якого невідомо, чи виникло б таке право, не можуть бути задоволені судом.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає як таке, що постановлено за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області - залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 грудня 2010 року - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Петрик І.Й.