Справа № 161/9154/16-а,2-а/161/516/16
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016р. Справа № 876/6054/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не зявився,

позивача у справі: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1

на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2016р. по справі № 161/9154/16-а,2-а/161/516/16

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1

про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2016р. позивач: ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до відповідача: поліцейського роти №4 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. При розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 845620 від 10.07.2016 року поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції ОСОБА_1, складену стосовно нього за вимогами ч. 2 ст.122.

За результатами розгляду справи Луцький міськрайонний суд Волинської області позовні вимоги задоволив, оскільки інспектор поліції при розгляді адміністративної справи не взяв до уваги усні пояснення позивача, пояснення свідків, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): рядовий поліції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивач був зобовязаний сплатити судовий збір, та сплатити як за позов майнового характеру. Також апелянт зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови ПС2 №845620 від 10.07.2016р. відносно гр.ОСОБА_2 здійснювався на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з використанням повноважень. Апелянт стверджує, що ним було заслухано усні пояснення позивача, заслухано пояснення свідків, досліджено наявні докази по справі (візуальне спостереження). Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 10.10.2016р. представники апелянта (відповідача у справі) та позивача у справі не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату і місце проведення судового засідання. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Фіксування судового засідання технічними засобами, керуючись вимогами ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

10.07.2016р. відносно позивача поліцейським роти № 4 батальйону УПП у м. Луцьку рядовим поліції ОСОБА_3 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 845620 за ст.122 КУпАП України.

З вказаної постанови слідує, що ОСОБА_2, керуючи маршрутним транспортним засобом 12 Богдан А 09302 номерний знак AC3387BA, 10.07.2016p. о 13 год. 20 хв. у місті Луцьку проїхав перехрестя вул.Ковельська - вул.Набережна на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Нормами п.п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України передбачено, що червоний сигнал, в тому числі, миготливий, або два миготливих сигнали, забороняють рух.

Відповідно до приписів п. 2.12 ПДР власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами статті 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з приписів ч.1 ст.268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що доводи апелянта про несплату судового збору позивачем не можуть вважатись належними доводами апеляційної скарги, оскільки питання сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору вирішується судом на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, а не в межах судового розгляду. Відтак, дане питання не може бути предметом дослідження в апеляційній інстанції в межах оскарження рішення суду по суті спору, керуючись вимогами ст.195 КАС України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі пояснення у пасажирів маршрутного таксі, як свідків по справі, не відбирались, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Будь-які речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували факт вчинення правопорушення в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надавались.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що інспектор поліції при розгляді адміністративної справи не взяв до уваги усні пояснення позивача, пояснення свідків, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав. Відтак, дії інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Луцьк рядового поліції ОСОБА_3, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є протиправними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 845620 від 10.07.2016р. підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2016р. по справі № 161/9154/16-а,2-а/161/516/16 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

2. Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2016р. по справі № 161/9154/16-а,2-а/161/516/16, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.10.2016р.