Справа № 806/598/16
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"11" жовтня 2016 р. Справа № 806/598/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Житомирської області, третя особі: Державна судова адміністрація України про визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016. ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просв:

- визнати дії (бездіяльність) Апеляційного суду Житомирської області, щодо ненарахування заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2015, виходячи з окладу, що менший ніж передбачено законом незаконними;

- зобов'язати Апеляційний суд Житомирської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 по 31.12.2015 відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, а також відпускних, допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби. В обґрунтування позову зазначив, що із 26.10.2014 по 31.12.2015 внесеними змінами до вимог чинного законодавства посадові оклади працівників апаратів судів були збільшені, але позивачу за вказаний період нараховувалася та виплачувалася заробітна плата без врахування вказаних змін.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2016 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Апеляційного суду Житомирської області, третя особа: Державна судова адміністрація України про визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач, відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін та третої особи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.02.2008 працює в Апеляційному суді Житомирської області на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій, а з 03.08.2015 по тепеперішній час, а з 03.08.2015 по теперішній час на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій відділу організації діловодства (канцелярії).

Посадовий оклад позивача, за займаною посадою в період з 01.10.2015 по 31.08.2015 складав 1218,00 грн., з 01.09.2015 по 08.09.2015 складав 1378,00 грн., з 09.09.2015 по 31.12.2015 - 2756,00 грн., що підтверджуєтьсядовідкою Апеляційного суду Житомирської області від 05.04.2016 У№3-211/295/16.

ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суду Житомирської області з заявою про перерахунок заробітної плати за вищевказаний період відповідно до вимог ст. ст. 144, 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Листом №3-208/296/16 від 05.04.2016 позивачу відмолено у перахунку заробітної плати посилаючись на те, що обчислення заробітної плати в 2014 та 2015 роках здійснювалось відповідно до норм Закону України "Про державну службу", Законів про Державний бюджет України на 2014 та 2015 ріки, а також постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2006 №268 "Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату апарту органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Штатні розписи, згідно яких, визначаються оклади працівникам установи подаються на затвердження до ДСА України. Згідно положення Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних астгнувань, встановлених кошторисами, у зв'язку чим суд не наділений право самостійно, без правового регулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що що позовні вимоги позивача про зобов'язання саме Апеляційний суд Житомирської області вжити заходи для перерахування та виплати заробітної плати за період з 26.10.2014 по 28.03.2015 включно відповідно до вимог ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 по 31.12.2015 включно відповідно до вимог ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" задоволенню не підлягають, оскільки Апеляційний суд Житомирської області діяв в межах своїх повноважень та не ухилявся від виконання обов'язків, як розпорядника бюджетних коштів, так як вказаний відповідач не наділений повноваженнями від імені Держави забезпечувати фінансування суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру", яким внесено зміни до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, встановлюється в розмірі 30% посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, встановлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Із 28 березня 2015 року Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 147 встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, побутове забезпечення і рівень соціального захисту, встановлені законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, встановлюється в розмірі 30% посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, встановлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Відповідно до підпункту 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом, привести свої нормативно-правові акти у відповідність з цим Законом.

Наведене узгоджується з положеннями частин 7, 8 статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відповідно до якого умови оплати праці державних службовців, розміри посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено частиною 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відповідно до якого умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, провадиться на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду закріплена Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09 березня 2006 року №268, зокрема, Додатком 47, який залишався незмінним до 09 вересня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Враховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 09 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України не внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" щодо умов оплати праці, зокрема, розмірів окладів працівників апарату суду, а Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 та частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції з 28 березня 2015 року не передбачено, Апеляційний суд Житомирської області як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівникам апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Вказані висновки колегією суддів проведені з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у справі №820/4648/15, яка відповідно до вимог частини 2 статті 161 та частини 1 статті 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.

Колегією суддів встановлено, що позивач не має право на перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року, відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10029

3- відповідачу/відповідачам: Апеляційний суд Житомирської області вул. С.Ріхтера, 24,м.Житомир,10008

4-третій особі: Державна судова адміністрація України - вул. Липська, 18/5,м. Київ,01601,