Справа № 338/972/16-а
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/972/16-а

07 жовтня 2016 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача у якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 24 серпня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 24.08.2016 року рухався на транспортному засобі марки BMW, р.н.з. АА 0504 ЕВ по автомобільній дорозі Київ-Чоп із двома пасажирами. На 541 кілометрі був зупинений інспектором, який предявив претензії з приводу порушення ним правил обгону, а потім змінив свою позицію і звинувачував його у порушенні вимог дорожньої розмітки, зокрема перетину суцільної смуги дорожньої розмітки, що позначається п. 1.1. З інкримінованим порушенням він не погоджувався, оскільки обставин про які стверджував інспектор не відповідали фактичним. Дійсно, через великий потік транспортних засобів, який утворився із вантажівок, він рухаючись позаду однієї із них висунувся дещо лівіше, щоб оглянути яка ситуація на дорозі попереду, але будь-яких маневрів обгону чи виїзду на смугу зустрічного руху, що призвело би до перетину суцільної смуги, що розділяє транспортні потоки, він не робив. Він запропонував інспектору переконатись у безпідставності його претензій шляхом опитування свідків, які сиділи у його автомобілі, або шляхом перегляду камер відео реєстрації, однак інспектор його доводи проігнорував. Не зважаючи на його пояснення та заперечення, інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому на його вимогу скласти протокол у якому він зміг би викласти свої пояснення, відповів відмовою, у звязку з чим він змушений був написати пояснення на бланку постанови, яка була ним винесена і вручена для підписання. Таким чином інспектор позбавив його можливості довести свою позицію. Не бажаючи заслухати свідків, відмовивши у перегляді матеріалів відеореєстрації з камери спостереження, інспектор виніс постанову, яка не грунтується на жодному доказі, який би підтверджував обставини, що у ній викладені. Виходячи з наведеного просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправною та скасувати.

Інспектор поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Представник управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції подав до суду письмове заперечення у якому зазначив, що поліцейський, у разі виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 122 КупАП має право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення. При цьому складання протоколів при виявленні правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, не є обовязковим. Інспектор поліції оцінював докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у такій справі, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення. Оцінивши усі докази, інспектор Гунько Р.І. виніс постанову, яка відповідає обставинам справи. А тому просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора Гунька Р.І. від 24.08.2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за порушення пункту 8.5.1 Правил дорожнього руху, тобто за те, що, 24.08.2016 року о 17 год.01 хв. на автодорозі Київ-Чоп (541км+800м), керуючи автомобілем BMW, р.н.з. АА 0504 ЕВ пертнуввузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1.

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом чи посадовою особою доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в т.ч. ч.5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справи №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана позиція позивача підтверджується копією постанови серії АР №350900 у якій ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з інкримінованим порушенням і посилався на безпідставну відмову інспектора заслухати пояснення свідків. Суд погоджується з тим, що жодних доказів його вини при розгляді адміністративної справи не було наведено.

За таких обставин, постанову, винесену інспектором поліції ОСОБА_2 слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7, 258,293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову інспектора взводу по ОДДЗ Управління патрульої поліції у м.Лвові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 від 24 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя Битківський Л.М.