Справа № 815/5240/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5240/16
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 10, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 10, про визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 10, в якому зазначено в розділі VI «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

Частиною 3 ст.99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Також до позову додано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яке обґрунтовано тим, що 09.03.2016 року позивачу повідомлено, що він зможе отримати копію висновку атестаційної комісії лише після підпису у відповідній графі цього висновку, але після підписання висновку атестаційної комісії із вказаним висновком позивач не ознайомився, оскільки вважав, що зможе детально ознайомитись з цим висновком після отримання його копії. Протягом довгого часу позивачу не надавали копії оскаржуваного висновку та протоколів засідання атестаційної комісії, з якими він бажав детально ознайомитись та оскаржити, у разі порушення своїх прав, в судовому порядку. Зрозумівши, що копію висновку йому не нададуть, позивач звернувся до адвоката. Тільки після звернення з адвокатським запитом до ГУ НП в Одеській області було видано пакет документів супровідним листом № 9/260зі від 13.09.2016 року, які дають змогу звернутися до адміністративного суду для захисту порушених прав. Таким чином, позивач вважає, що відсутність копій матеріалів відносно нього є об'єктивними перешкодами для звернення до адміністративного суду у передбачений законом строк, а тому він не мав правових підстав для вчасного звернення до суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів позову та не заперечується позивачем, в атестаційному листі в графі «дата ознайомлення» наявний підпис позивача, датований 09.03.2016 року.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відсутність копій матеріалів атестування позивача не давала йому змогу звернутися за захистом своїх прав до суду, оскільки ці обставини не завадили позивачу оскаржити висновок Атестаційної комісії ГУ НП в Одеській області № 10 до апеляційної атестаційної комісії.

Згідно з ч.3 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Таким чином, системний аналіз положень означених норм КАС України дає суду підстави для висновку, що позивач, у разі неможливості самостійно отримати необхідні докази, міг зазначити у позовній заяві про неможливість їх отримати самостійно, проте таким правом не скористався.

При цьому, позивач, зазначаючи, що протягом тривалого часу йому не видавали копію висновку атестаційної комісії, доказів звернення з заявою до ГУ НП в Одеській області з метою ознайомлення з матеріалами його атестування та отримання копій позивач до суду не надає і таких обставин не наводить.

Таким чином, атестування позивач проходив 02.03.2016 року, ознайомився з висновком атестаційної комісії 09.03.2016 року, проте звернення з адвокатським запитом до ГУ НП в Одеській області відбулося лише 06.09.2016 року, тобто через 5 місяців після ознайомлення позивача з оскаржуваним висновком атестаційної комісії.

Тому, враховуючи, що позивачу стало відомо про прийняття 02.03.2016 року Атестаційною комісією ГУ НП в Одеській області № 10 рішення щодо невідповідності позивача займаній посаді 09.03.2016 року, строк звернення до суду з даним позовом у позивача розпочався 10.03.2016 року та закінчився 11.04.2016 року (з урахуванням вихідних днів), проте позивач звернувся з даним позовом лише 10.10.2016 року.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З матеріалів позову суд не вбачає поважних причин пропуску строку зверення до суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

За викладених обставин, позов ОСОБА_1 - підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.99, ст.100, ст.165 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області № 10, про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Андрухів