Справа № 803/391/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26755/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області та просила:

1) зобов'язати Державну фіскальну службу України не вносити про неї (ОСОБА_1) інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації згідно статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України);

2) зобов'язати Ковельську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області: здійснювати в подальшому її (позивача) облік, як платника податків, за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації та не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів); проставити відмітку у паспорті (на стор. 7, 8 або 9) про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що через свої релігійні переконання вона бажає, щоб її облік як платника податків здійснювався без застосування цифрового ідентифікатора та без використання серії та номера паспорта (за прізвищем, іменем, по батькові, роком народження та за місцем реєстрації). Проте її вимогу вчинити дії по забезпеченню права на відмову від цифрового ідентифікатора відповідачі залишили без задоволення, чим порушили її права.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

За правилами пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Пунктом 70.5 статті 70 вказаного Кодексу передбачено, що фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Порядок і процедура такої реєстрації регламентується нормами Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10 грудня 2013 року № 779.

Згідно з пунктами 1, 6, 7, 8 розділу VIII зазначеного Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України.

Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта.

За результатами такої перевірки до контролюючого органу за місцем реєстрації фізичної особи надсилається повідомлення-підтвердження можливості внесення відмітки до паспорта та взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта.

Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

Позивач не дотрималася визначеного законодавством порядку відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, оскільки у надісланих до ОДПІ повідомленнях відсутня інформація про реквізити паспорта позивача, що свідчить про недотримання нею вимог пункту 63.3 статті 63, пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 грудня 2013 року №779 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2013 року за №2211/24743). Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не було дотримано вимог законодавства щодо способу реалізації права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не надано податковому органу необхідного обсягу інформації за встановленою формою для вчинення належних дій, то відповідачі правомірно відмовили у задоволенні заяв позивача.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник