Справа № 318/1193/16 (2-а/318/29/2016)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2016 рокусправа № 318/1193/16 (2-а/318/29/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.06.2016 р. в справі № 318/1193/16-а за позовом ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі УПФУ) про зобовязання повернути грошові кошти в загальній сумі 24667,77 грн., з яких соціальні виплати за 2015 р. 10962 грн., утримання з пенсії 8705,77 грн., моральна шкода 5000 грн. В обґрунтування позову зазначено про необґрунтовану виплату пенсію в розмірі 85% її розміру, оскільки він не є працюючим пенсіонером та не отримує заробітну плату, а також безпідставне відрахування з пенсії на підставі постанови державної виконавчої служби.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.06.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, вказує на неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у звязку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ як працюючий пенсіонер, в матеріалах пенсійної справи відсутні відомості про звільнення з відповідним підтвердженням записами трудової книжки.

У звязку із ненаданням позивачем органу Пенсійного фонду та суду документів, які підтверджують звільнення, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ як отримувач пенсії за віком, є працюючим пенсіонером, перебуває у трудових правовідносинах з ТОВ «БМУ «Асмо». На час розгляду справи в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні відомості про звільнення позивача.

У звязку з наявністю у відповідача відомостей про те, що позивач є працюючим пенсіонером, відповідачем здійснювалась виплата пенсії позивача у розмірі 85% призначеного розміру пенсії, але не менше 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, розмір призначеної пенсії позивача з 01.02.2015 р. становив 4488,89 грн., з 01.07.2015 р. 4617,11 грн. Виплата пенсії позивачу здійснювалась в розмірі 85% призначеного розміру, а саме з 01.04.2015 р. в сумі 3815,56 грн., з 01.07.2015 р. в сумі 3924,54 грн.

Крім того, із пенсії позивача здійснювалось утримання військового збору в розмірі 1,5% та податку на доходи фізичних осіб в розмірі 15% із суми перевищення розміру пенсії трьох мінімальних заробітних плат.

Також із наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що із пенсії позивача здійснювалось утримання 20% її розміру за постановою державної виконавчої служби у виконавчому провадженні ВП № 46282827.

Вирішуючи питання правомірності здійснення утримання вказаних сум з пенсійних виплат позивача, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 163 Податкового кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 р., об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 р., загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

За приписами пп. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно зі ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тимчасово у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цього Закону, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу","Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється

Як визначено п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, правомірно з пенсії позивача здійснювалося утримання податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

З 01.04.2015 р. позивачу як особі, яка отримує пенсію за віком, розмір якої перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та працює, пенсія виплачується в розмірі 85% призначеного розміру, відповідно є обґрунтованими дії відповідача із зменшення розміру пенсії.

Що стосується утримання з пенсії позивача коштів за виконавчими документами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ч. 1 ст. 5 цього Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відтак, при отримані органом, що здійснює призначення та виплату пенсії, виконавчого документу, розпорядження державного виконавця про здійснення утримання з пенсії певних сум, такий орган зобовязаний здійснити примусове виконання у спосіб, зазначений державним виконавцем. При цьому до компетенції УПФУ не входить здійснення правової оцінки дій та рішень державного виконавця.

Вказані обставини спростовують доводи апелянта щодо протиправності дій відповідача щодо здійснення утримання з пенсії позивача коштів на виконання постанови державного виконавця.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції, що він не отримує доходу (заробітної плати) за місцем роботи, оскільки, як зазначено вище, позивачем не надавалось відповідачу відомостей про звільнення з роботи.

Відсутність підстав вважати, що відповідачем порушені права позивача, є підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.06.2016 р. в справі № 318/1193/16-а залишити без задоволення.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15.06.2016 р. в справі № 318/1193/16-а за позовом ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко