Справа № 2-а-5406/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 р. Справа № 2-а-5406/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чудак Олесі Миколаївни,

при секретарі судового засідання Задерей Ірині Василівні,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

у відсутність відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Козятинської обєднаної державної податкової інспекції Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницьке карєроуправління»про стягнення податкового боргу за рахунок активів,

ВСТАНОВИВ :

31 грудня 2010 року Козятинська обєднана державна податкова інспекція Вінницької області (Козятинська ОДПІ) звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницьке карєроуправління» (ТОВ «Вінницьке карєроуправління», Товариство) про стягнення податкового боргу по платі за користування надрами місцевого значення в розмірі 547923 грн 82 коп. за рахунок активів.

Зазначили, що ТОВ «Вінницьке карєроуправління» зареєстроване, як юридична особа виконавчим комітетом Вінницької районної державної адміністрації, включене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України та взято на облік до Державної податкової інспекції як платник податків.

Станом на 09 вересня 2010 року за відповідачем рахується податковий борг по платі за користування надрами місцевого значення в розмірі 547923 грн 82 коп., з яких основний платіж 502219 грн 52 коп. та пеня за несвоєчасну сплату в сумі 45704 грн 30 коп.

Козятинською ОДПІ вживались заходи щодо погашення боргу, зокрема, направлялись податкові вимоги, однак в добровільному порядку вказана сума не сплачена.

Посилаючись на те, що несплата основного платежу тягне за собою ненадходження коштів до відповідного бюджету та порушує інтереси держави у системі оподаткування, а також те, що для належного виконання обовязків, будучи державним органом та виконуючи завдання держави, податкова служба має право на захист інтересів держави щодо погашення існуючої заборгованості в органах судової влади, просили стягнути з ТОВ «Вінницьке карєроуправління» 547923 грн 82 коп. податкового боргу в судовому порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2011 року відкрито провадження і адміністративна справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні, 08 лютого 2011 року представником Козятинської ОДПІ начальником юридичного відділу ОСОБА_1 (довіреність на а.с. 65) зменшено позовні вимоги у звязку із проведенням 26 січня 2011 року взаємозвірки з ТОВ «Вінницьке карєроуправління» в ході якої встановлено, що борг складає 524739 грн 92 коп., про що надано акт та письмову заяву (а.с. 69-70).

Зважаючи на те, що в силу частини першої статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), крім прав та обовязків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову, заява позивача про зменшення позовних вимог прийнята судом, оскільки ці дії не суперечать закону.

Таким чином, на момент розгляду справи сума позову становить 524739 грн 92 коп.

Відповідач в судові засідання, призначені на 25 січня 2011 року, 08 лютого 2011 року жодного разу не зявлявся, повноважного представника не направляв, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 19 січня 2011 року, від 28 січня 2011 року (а.с. 64а, 68).

При цьому слід зазначити, що поштові відправлення здійснювались судом на адресу, зазначену Козятинською ОДПІ в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с. 6-7).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилається, зокрема, юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження, що зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно вимог частини восьмої статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15 травня 2003 року №755-IV, відомості внесені до Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що будь-яких відомостей відносно зміни місцезнаходження ТОВ «Вінницьке карєроуправління» ні державному реєстратору, ні Державній податковій інспекції не надало.

За таких обставин, суд вважає, що вжив всіх заходів для повідомлення належним чином ТОВ «Вінницьке карєроуправління» про час, дату і місце розгляду справи для участі їх повноважного представника та надав можливість для реалізації права на судовий захист.

Крім того, суд врахував, що частиною сьомою статті 56 КАС України передбачено, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Тому, відповідно до частини першої статті 58 КАС України керівник ТОВ «Вінницьке карєроуправління» наділений правом самостійно представляти інтереси підприємства або правом надавати доручення будь-якому працівнику для представлення інтересів відповідача в суді, але даним правом не скористався.

Більше того, письмових заперечень на позовну заяву, відповідно до ухвали суду від 04 січня 2011 року, інших доказів по справі, будь-яких заяв чи клопотань відповідач не надсилав, що свідчить про відсутність у нього інтересу до розгляду справи.

Отже, виходячи зі змісту статті 128 КАС України неявка уповноваженого представника відповідача без поважних причин або неповідомлення про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи протягом розумного строку, у звязку з чим судом ухвалено розглянути справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Суд заслухав пояснення представника позивача, дослідив надані у справу докази та надав їм юридичну оцінку.

Зокрема, суд встановив, що відповідно до витягу станом на 08 липня 2010 року, ТОВ «Вінницьке карєроуправління» включене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 6-7) та взято на облік до Державної податкової інспекції як платник податків.

24 червня 2009 року між Козятинською ОДПІ та ТОВ «Вінницьке карєроуправління» відповідно до статті 14 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» укладено договір про розстрочення (відстрочення) податкових зобовязань, згідно з яким податковий орган надає платнику розстрочення (відстрочення) сплати податкових зобовязань на загальну суму 433553 грн 48 коп. під проценти терміном з 24 червня 2009 року до 27 грудня 2009 року (а.с. 51-52).

Цього ж дня Державною податковою адміністрацією у Вінницькій області (ДПА у Вінницькій області) прийнято рішення №224, яким вирішено надати розстрочення ТОВ «Вінницьке карєроуправління» сплати податкових зобовязань під проценти за такими платежами: платежі за користування надрами, код бюджетної класифікації 13030222, сума 433553 грн 48 коп. з 24 червня 2009 року до 28 грудня 2009 року. При цьому пеня, нарахована на розстрочені суми, підлягає скасуванню за період з дати початку дії розстрочення до дати укладення договору, а скасування штрафних санкцій здійснюється в установленому порядку (а.с. 49-50).

На підставі пункту 1 статті 11 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні», старшим державним податковим інспектором сектору оподаткування юридичних осіб Козятинської ОДПІ ОСОБА_2 10 вересня 2009 року проведена невиїзна документальна перевірка в приміщенні ОДПІ м. Калинівка з питання несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобовязання по платі за користування надрами ТОВ «Вінницьке карєроуправління» за період з 01 квітня 2008 року по 17 червня 2009 року.

За результатами перевірки складено акт № від 10 вересня 2009 року, яким встановлено порушення відповідачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (Закон №2181), а саме: несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобовязання по платі за користування надрами, а саме податковий борг, що виник по строку сплати 30 квітня 2009 року в сумі 348406 грн 45 коп. сплачено 17 червня 2009 року, затримка становила 48 днів, податковий борг, що виник 20 травня 2009 року в сумі 671 грн 30 коп. сплачено 17 червня 2009 року, затримка становила 28 днів (а.с. 35-36).

Враховуючи вищезазначені порушення, що виявлені при перевірці та на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181 податковим органом, відповідно до здійснених розрахунків штрафних санкцій, прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 10 вересня 2009 року року на суму штрафу в розмірі 69681 грн 28 коп. (20% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 48 днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання); №/0 від 10 вересня 2009 року на суму штрафу в розмірі 67 грн 13 коп. (10% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 28 днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання) (а.с. 39-40).

Дані рішення отримані відповідачем 15 вересня 2009 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №560985 (а.с. 41).

Не погодившись з вказаними рішеннями, ТОВ «Вінницьке карєроуправління» подало скаргу, за результатами розгляду якої прийнято рішення №5360-16/009 від 13 листопада 2009 року. У звязку з арифметичною помилкою при визначенні штрафної санкції за порушення строку сплати узгодженого податкового зобовязання, Козятинською ОДПІ прийнято рішення №98/23-009 від 18 січня 2010 року про внесення змін до рішення про результати розгляду первинної скарги (а.с. 42-43).

На підставі вищевказаного, податковим органом відповідно до здійснених розрахунків штрафних санкцій, прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 18 січня 2010 року на суму штрафу в розмірі 12766 грн 07 коп. (20% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 48 днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання); №/0 від 18 січня 2010 року на суму штрафу в розмірі 127 грн 13 коп. (10% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 18, 20 днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання) (а.с. 46-47).

Дані рішення отримані відповідачем 23 січня 2010 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №16150 (а.с. 48).

При цьому слід зазначити, що відповідач оскаржив податкові повідомлення-рішення №/0, № від 10 вересня 2009 року та №/0, №/0 від 18 січня 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду. Постановою суду від 27 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, відповідно до статті 72 КАС України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Також, 11 вересня 2009 року, 27 жовтня 2009 року та 27 листопада 2009 року ДПА у Вінницькій області керуючись пунктом 4.11 Порядку розстрочення податкових зобовязань платників податків, затвердженого наказом ДПА України 18 вересня 2001 року №378 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2001 року за №912/6103 прийняті рішення №224/3, №224/4, №224/5, якими перенесено ТОВ «Вінницьке карєроуправління» термін сплати сум розстрочених (відстрочених) податкових зобовязань (боргу), визначених у договорі №25 від 24 червня 2009 року за такими платежами: платежі за користування надрами, код бюджетної класифікації 13030222, суми 72258 грн 91 коп., 144517 грн 83 коп. з 27 вересня 2009 року до 28 грудня 2009 року (а.с. 53-55).

Крім того, заборгованість ТОВ «Вінницьке карєроуправління» по платі за користування надрами місцевого значення виникла внаслідок несплати самостійно визначених сум податкових зобовязань, визначених у розрахунках, а саме, у:

- податковому розрахунку з платежів за користування надрами для видобування корисних копалин №26797 від 09 лютого 2010 року за ІV квартал 2009 року на суму 229 грн 39 коп. (а.с. 26);

- податковому розрахунку з платежів за користування надрами для видобування корисних копалин №13018 від 04 серпня 2010 року за ІІ квартал 2010 року на суму 414 грн 72 коп. (а.с. 27).

Так, на підставі пункту 1 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», старшим державним податковим інспектором сектору оподаткування юридичних осіб Козятинської ОДПІ ОСОБА_2 26 квітня 2010 року проведена невиїзна документальна перевірка в приміщенні ОДПІ м. Калинівка з питання несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобовязання по орендній платі за землі державної та комунальної власності, плати за користування надрами ТОВ «Вінницьке карєроуправління» за період з 19 серпня 2009 року по 26 квітня 2010 року.

За результатами перевірки складено акт №000163/1501 від 26 квітня 2010 року, яким встановлено порушення відповідачем підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону №2181, а саме: несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобовязання по орендній платі, податковий борг, що виник по строку сплати 01 лютого 2010 року в сумі 4153 грн 22 коп. сплачено 04 березня 2010 року в розмірі 1014 грн 02 коп., затримка становила 31 день; 09 квітня 2010 року сплачено в розмірі 2983 грн 73 коп., затримка становила 67 днів; 13 квітня 2010 року сплачено в розмірі 155 грн 47 коп., затримка становила 71 день; податковий борг, що виник по строку сплати 02 березня 2010 року в сумі 4398 грн 24 коп. сплачено 13 квітня 2010 року в розмірі 2808 грн 36 коп., затримка становила 42 дні; 26 квітня 2010 року в сумі 1589 грн 88 коп., затримка становила 55 днів; податковий борг, що виник по строку сплати 30 березня 2010 року в сумі 4398 грн 24 коп., сплачено 26 квітня 2010 року, затримка становила 27 днів; податковий борг по платі за користування надрами місцевого значення, що виник по строку сплати 19 серпня 2009 року в сумі 348 грн 77 коп. сплачено 10 листопада 2009 року в розмірі 04 грн 95 коп., затримка становила 83 дні; 30 листопада 2009 року сплачено 116 грн 54 коп., затримка становила 103 дня; 18 лютого 2010 року сплачено 227 грн 28 коп., затримка становила 183 дня (а.с. 28-29).

Враховуючи вищезазначені порушення, що виявлені при перевірці та на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181 податковим органом, відповідно до здійснених розрахунків штрафних санкцій (а.с. 30-31), прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 26 квітня 2010 року року на суму штрафу 171 грн 91 коп. (50% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 103, 183 днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання); №/0 від 26 квітня 2010 року на суму штрафу 99 коп. (20% від погашеної суми податкового боргу за затримку на 83 дня граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання) (а.с. 32-33).

Дані рішення отримані відповідачем 29 квітня 2010 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Оскільки в добровільному порядку визначена заборгованість ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» не сплачена, то Козятинська ОДПІ звернулася в суд про її стягнення в судовому порядку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Козятинською ОДПІ разом із позовною завою подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Проте необхідності його вирішення в судовому засіданні не встановлено, так як строк позивачем не пропущено. З моменту виникнення податкового боргу 1095 днів не пройшло.

Отже, визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до статті 20 Закону України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року №1251-ХІІ, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами та іншими органами в межах повноважень, визначених законом.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про державну податкову службу України», органи державної податкової служби здійснюють документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обовязкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до положень статті 4 Кодексу України «Про надра» від 27 липня 1994 року №132/94-ВР, надра є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування. Так, статтями 13, 28 вказаного Кодексу встановлено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземні юридичні особи та громадяни. Користування надрами є платним. Плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, зокрема у вигляді платежів за користування надрами.

Порядок справляння плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року №1682, зокрема в пунктах 6, 7, визначено, що розрахунки плати, базовий податковий (звітний) період якої дорівнює календарному кварталу, подаються платниками до органів державної податкової служби протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, за місцезнаходженням ділянки надр. Суб'єкт господарської діяльності, зареєстрований як платник податків і зборів (обов'язкових платежів) в органі державної податкової служби іншого району (міста), ніж місцезнаходження ділянки надр, протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, додатково подає (надсилає) до органу державної податкової служби, в якому він зареєстрований, копію розрахунку з відміткою органу державної податкової служби, який прийняв розрахунок.

Плата вноситься відповідно до бюджетів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя за місцезнаходженням ділянки надр протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного терміну подання розрахунку плати.

Інструкція про порядок обчислення і справляння плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, затверджена спільним наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України від 8 лютого 2001 року №37/45/73/44 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за №160/5351, встановлює єдиний порядок обчислення і справляння плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин та складання розрахунків плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, і їх подання до органів державної податкової служби.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.4 вище указаної Інструкції базовий податковий (звітний) період для плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, дорівнює календарному кварталу. Розрахунок плати за користування надрами в цілях, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, складається і подається платниками до органів державної податкової служби за місцезнаходженням ділянки надр протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Отже, плата за користування надрами є складовою збору за спеціальне використання природних ресурсів, при цьому згідно з частиною першою ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року №1251-XII (Закон №1251) збір за спеціальне використання природних ресурсів належить до загальнодержавних зборів.

Згідно із статтею 9 вказаного Закону платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Так, пунктом 15 Порядку справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №264 передбачено, що платник до закінчення визначеного Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» граничного строку подання податкових розрахунків за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає за встановленою ДПА України формою податкові розрахунки з платежів органу державної податкової служби за місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини; - за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Відповідно до пункту 17 вищезазначеного Порядку платник протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період виконує зобов'язання щодо внесення платежів у сумі, визначеній в розрахунку з платежів, поданому ним органу державної податкової служби за місцезнаходженням у межах території України ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини; - за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

В силу пункту 18 даного Порядку платник несе відповідальність за правильність обчислення суми платежів, повноту і своєчасність їх внесення до бюджету, а також за своєчасність подання органам державної податкової служби відповідних розрахунків згідно із законодавством.

Контроль за правильністю обчислення, своєчасністю і повнотою справляння платежів до бюджету здійснюють органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби для забезпечення контролю за правильністю обчислення платником суми збору в частині визначення обсягу (кількості) погашених або видобутих корисних копалин у межах наданої йому ділянки надр, а також коригуючих коефіцієнтів у встановленому законодавством порядку залучають органи державного геологічного контролю і державного гірничого нагляду (п. 19 Порядку).

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону №2181, податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з з пунктом 1.11 статті 1 Закону №2181, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Пунктом 5.1 статті 5 Закону №2181 визначено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює, зокрема календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону №2181).

Згідно з підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього Закону, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 зазначеного Закону для подання податкової декларації.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону №2181 встановлено, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

У разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установленні строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги (п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закон №2181).

Для здійснення заходів до погашення податкового боргу, Козятинською ОДПІ, ТОВ «Вінницьке кар`єроуправління» виставлені першу та другу податкові вимоги. Зокрема, від 23 березня 2009 року №1/17 на суму 36146 грн 86 коп., отриману Товариством 14 квітня 2009 року, про що свідчить підпис директора на корінці вимоги та від 14 травня 2009 року №2/33 на суму 433495 грн 79 коп., отриману відповідачем 21 травня 2009 року, про що свідчить підпис директора Товариства (а.с. 57).

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами» за порушення податкового законодавства податковим органом накладаються на платника податків штрафні санкції.

Штрафні санкції застосовуються у розмірах, визначених статтею 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього ж Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, - у розмірі пятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, 524739 грн 92 коп. податкового боргу, які заявлені позивачем до стягнення, знайшли своє підтвердження фактичними обставинами і матеріалами справи.

Статтею 20 Закону України «Про систему оподаткування» встановлено, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами та іншими органами в межах повноважень, визначених законом.

При цьому слід зазначити, що Державна податкова інспекція, відповідно до Закону України «Про державну податкову службу України», є органом державної податкової служби і субєктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, що тягне за собою розгляд цього спору за правилами КАС України відповідно до положень пункту 5 частин другої статті 17 цього Закону.

Зокрема, пункт 11 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачає, що органи державної податкової служби подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Тобто, тут концентрована чітко визначена законом правова підстава можливості звернення з позовом, що відповідає частині четвертій статті 50 КАС України, відповідно до якої громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

В таких адміністративних справах за зверненням субєкта владних повноважень з позовом до фізичної чи юридичної особи у випадках, визначених законом, адміністративний суд надає упереджувальний захист правам, свободам та інтересам особи. При цьому, щоб не допустити зловживань субєкта владних повноважень та можливих порушень прав, свобод чи інтересів, Конституцією та законами України встановлено судовий контроль за вжиттям таких заходів. Адміністративний суд у зазначених справах, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, перевіряє, зокрема, чи не буде порушено (у тому числі безпідставно обмежено) права, свободи та інтереси осіб у разі задоволення адміністративного позову субєкта владних повноважень.

Отже, примусове стягнення податкової заборгованості це передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1 статті 3 Закону №2181, активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності), що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до статей 11, 86, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що вимоги Козятинською ОДПІ є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, на час вирішення справи, докази про сплату відповідачем податкового боргу відсутні, а також враховуючи те, що Козятинська ОДПІ має право звернутися до суду про стягнення боргу, а суд наділений повноваженнями на стягнення такої заборгованості, то суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницьке карєроуправління» (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, ін. номер 227) в дохід Державного бюджету України податковий борг по платі за користування надрами місцевого значення в розмірі 524739 грн 92 коп. (пятсот двадцять чотири тисячі сімсот тридцять девять гривень девяносто дві копійки) за рахунок активів.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя (підпис) Чудак Олеся Миколаївна

з оригіналом згідно

Суддя

Секретар