Справа № 823/463/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26647/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Черкаської області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просив: визнати протиправними дії прокуратури Черкаської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру"; стягнути з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 40788 грн. 97 коп. (за липень - грудень 2015 року) за період з 02.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправними дії прокуратури Черкаської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 15.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру". Зобов'язано прокуратуру Черкаської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 15 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням вже здійснених виплат за цей період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у період з набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» (15.07.2015 в частині розміру заробітної плати) до набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 (15.12.2015), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, я ким в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з частиною третьою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Водночас, оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (стаття 13 Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та пункту 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» норми і положення, зокрема, статті 81 Закону України «Про прокуратуру», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Схема посадових окладів працівників органів прокуратури передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», й зміни до цієї постанови, зокрема розмірів окладів працівників органів прокуратури, внесено не було, а Законами України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»» та «Про Державний бюджет України на 2016 рік» видатки на реалізацію положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» не передбачено, а отже відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду апеляціїної інстанції залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що відповідно до статті 87 Закону України "Про прокуратуру" держава забезпечує фінансування та належні умови функціонування прокуратури і діяльності прокурорів.

Забезпечення функціонування системи прокуратури передбачає: визначення у Державному бюджеті України видатків на фінансування прокуратури не нижче рівня, що забезпечує можливість повного і незалежного здійснення її повноважень відповідно до закону; законодавче гарантування повного і своєчасного фінансування прокуратури; гарантування достатнього рівня соціального забезпечення прокурорів.

Отже, вважає, що відповідач не мав права у спірний період не нараховувати та не виплачувати йому заробітну плату у розмірі, визначеному Законом.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судом попередньої інстанції з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Черкаської області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка