Справа № 813/4/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Справа № 876/2874/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 04.01.2016 року звернулась в суд з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 в загальний реєстр вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором №34 від 19.03.2015 року; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича включити в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, фізичну особу - ОСОБА_2; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про фізичну особу - ОСОБА_2.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 за договором №34 від 19.03.2015 року до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» включити ОСОБА_2, за договором №34 від 19.03.2015 року до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2, за договором №34 від 19.03.2015 року, до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити його. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков Олександр Юрійович оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах просять рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що у Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до переліку вкладників, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню до загального реєстру та виплаті відшкодування. Проте, судом першої інстанції цього не враховано та не вірно застосовано норми матеріального права.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков Олександр Юрійович зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Вказує, що з врахуванням Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не є владником, оскільки грошові кошти не залучені банком від позивача, а є такими, що надані як фінансова допомога від TOB «Корпорація КРТ» та відповідно позивач не має договору банківського вкладу, що як наслідок не підпадає під дію ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині визначення осіб як вкладників, та таких які мають вклад.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження по справі закрити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладеного договір банківського рахунку № 9664-59 від 19.03.2015 року (а.с.10-11) та договір № 34 від 19.03.2015 року банківського вкладу у національній валюті (а.с.9).

Відповідно до квитанції № 14454482 від 19.03.2015 року згідно з вказаним договором банківського вкладу залучено депозит готівковими коштами в сумі 190000,00 грн. (а.с.12).

Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) №190 від 19.03.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду 19.03.2015 року прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №138 від 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» опубліковано в газеті «Голос України» від 23.07.2015 року №131.

03.09.2015 року позивач звернувся з заявою до Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «Банк «Київська Русь» та 09.10.2015 року одержав відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якої повідомив, що в переліку вкладників, що був переданий Фонду гарантування Уповноваженою особою відсутня інформація щодо вкладів ОСОБА_2

У зв'язку з чим, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, встановлено, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України, від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 21-286а16.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, неправильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення з порушенням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, а тому таку слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати і провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 41 ч. 1, 160, 196, 198 п. 4, 203 ч. 1, 205 ч. 1 п. 4, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі №813/4/16 скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 13.10.2016 року.