Справа № 804/3377/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 р. Справа № 804/3377/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 118705,57грн., -
03 червня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Дніпродзержинська ОДПІ, позивач) до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ФО ОСОБА_1, відповідач) про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1, р.к.н.о.п.п. НОМЕР_1, податкового боргу в сумі 118705,57 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що станом на 13.04.2016 за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 345076,59грн., в тому числі 118705,57грн. новоствореного. Сума новоствореної заборгованості утворилася за період з 17.03.2015 по 13.04.2016 внаслідок несплати донарахованих контролюючим органом грошових зобов'язань згідно податковими повідомленнями-рішеннями від 15.06.2015 та збільшена за рахунок нарахованої пені в порядку ст. 129 Податкового кодексу України. Податковою інспекцією вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу. Так, у відповідності до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога №282-25 від 11.03.2014. Однак сума податкового боргу залишається не погашеною відповідачем у добровільному порядку. У зв'язку з чим, позивач наполягає на задоволенні позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2016 відкрито провадження по справі № 804/3377/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.06.2016 на 13:30.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. Будь - яких клопотань або заперечень відповідач до суду не надав.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на обліку в Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції з 21.03.2002 року як платник податків.
Згідно з Довідкою про час виникнення податкової заборгованості ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), наданого позивачем до позову, станом на 13.04.2016 року за відповідачем рахується новостворена заборгованість у сумі 118705,57грн., з яких:
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума заборгованості по платежу «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об'єктів житлової нерухомості» (код бюджетної класифікації 18010200) виникла внаслідок донарахованих контролюючим органом податкових зобов'язань, про що були прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:
- від 15.06.2015 №2386-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 4348,19грн.;
- від 15.06.2015 №2387-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 2904,99грн.;
- від 15.06.2015 №2388-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 6395,36грн.;
- від 15.06.2015 №2406-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3765,12грн.;
- від 15.06.2015 №2391-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 2171,00грн.;
- від 15.06.2015 №2390-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3942,48грн.;
- від 15.06.2015 №2392-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3410,00грн.;
- від 15.06.2015 №2389-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 2105,96грн.;
- від 15.06.2015 №2403-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 4335,80грн.;
- від 15.06.2015 №2404-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 1529,92грн.;
- від 15.06.2015 №2405-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3917,33грн.;
- від 15.06.2015 №2402-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 8049,10грн.;
- від 15.06.2015 №2398-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3332,37грн.;
- від 15.06.2015 №2399-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 8089,36грн.;
- від 15.06.2015 №2401-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 5952,43грн.;
- від 15.06.2015 №2400-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 8058,39грн.;
- від 15.06.2015 №2393-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 8210,15грн.;
- від 15.06.2015 №2396-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 4834,42грн.;
- від 15.06.2015 №2397-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 5890,49грн.;
- від 15.06.2015 №2394-17 про визначення податкового зобов'язання на суму 3920,80грн.
Копії податкових повідомлень-рішень від 15.06.2015 №2386-17, №2387-17, №2388-17, №2406-17, №2391-17, №2390-17, №2392-17, №2389-17, №2403-17, №2404-17, №2404-17, №2405-17, №2402-17, №2398-17, №2399-17, №2401-17, №2400-17, №2393-17, №2396-17, №2397-17, №2394-17 отримані відповідачем, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.15).
Податкова вимога №282-25 від 11.03.2014 року направлена на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням (а.с.8).
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з положеннями п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового Кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення податкового боргу) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.
Положенням пп.266.2.1 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно з пп.266.3.2 п.266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом п.266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника житлової нерухомості.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).
Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.
За правилами пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 41.2. статті 41 Податкового Кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив порядок дій контролюючих органів в разі виявлення податкового боргу, що передують стягненню цього боргу в судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджено направлення та вручення відповідачу наведених податкових повідомлень-рішень (а.с.15).
Виконання позивачем положень ст. 59 Податкового кодексу України підтверджується матеріалами справи. Докази оскарження вимоги №282-25 від 11.03.2014 р. відсутні.
З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає, що сума, заявлена позивачем до стягнення, є саме податковим боргом відповідача, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення з відповідача 118705,57 грн. податкового боргу.
Враховуючи викладене, а також відсутність з боку відповідача заперечень щодо існування боргу або повної/часткової його сплати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме: кошти в розмірі 118 705,57грн. підлягають стягненню з відповідача на користь державного бюджету.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 118705,57 грн. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ркнопп НОМЕР_1, АДРЕСА_2) заборгованість в сумі 118705,57 грн. (сто вісімнадцять тисяч сімсот п'ять гривень 57 копійок), з яких:
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Царікова