Справа № 607/7459/16-а
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2016 Справа №607/7459/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача УПП в м. Тернополі ДПП про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 №993897 від 07 липня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 липня 2016 року він здійснив зупинку службового автомобіля під входом у приміщення підприємства за адресою бульвар Д.Галицького, 1Б в м. Тернопіль та очікував на завантаження товару. Автомобіль був розміщений в місці, яке не перешкоджає іншим учасникам дорожнього руху та спеціально відведене для заїзду транспортних засобів з метою завантаження або розвантаження товару. З цих підстав позивач стверджує, що порушення правил дорожнього руху він не допускав, а тому його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. Крім цього, позивач вважає, що оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення та на місці зупинки його транспортного засобу є грубим порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. З цих підстав ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням визначеного ст. 38 КУпАП строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, вважають що оскаржувана постанова відповідає дійсним обставинам справи, винесена законно та обґрунтовано. Доводи позивача з приводу того, що він здійснив зупинку автомобіля на території, яка орендується підприємством для завантаження-розвантаження вантажу, вважають безпідставними, оскільки вказана територія є спільною сумісною власністю усіх жильців будинку, а тому здійснивши зупинку у вказаному місці позивач порушив ПДР України. З цих підстав, в задоволенні позову просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 №993897 від 07 липня 2016 року, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом "Fiat Doblo", номерний знак НОМЕР_1, 07 липня 2016 року о 10 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Д.Галицького, 1 здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, зробив неможливим рух інших транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15.9 (и), 15.10 (а), 15.10 (д) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн.

Згідно п. 15.9 (и) зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Стоянка забороняється: у місцях, де заборонена зупинка; у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів (п. 15.10 а, д ПДР України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають зясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно витягу з інформації про зареєстрвоані на території області події від 07.07.2016 року, 07 липня о 09 год. 23 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що по вул. Д.Галицького, 1 йому перекрив виїзд автомобіль "Фіаи Добло" (білого кольору). На ОСОБА_2 було винесено постанову ПС2 993897 за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень свідків події ОСОБА_6 та ОСОБА_5, 07 липня 2016 року автомобіль "Фіат Добло", номерний знак НОМЕР_1 був припаркований по вул. Д.Галицького, 1 в м. Тернополі з порушенням ПДР України, а саме таким чином, що унеможливлював проїзд іншого автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 та заважав проходу попри будинок.

Згідно переглянутих в судовому засіданні матеріалів відеозапису, позивач здійснив зупинку автомобіля "Fiat Doblo" безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території при цьому унеможливив рух іншого транспортного засобу. При цьому завантаження або розвантаження вантажу не здійснювалось.

Доводи позивача з приводу того, що зупинку керованого ним автомобіля він здійснив на території біля службового входу до підприємства, яка спеціально призначена для підїзду автомобілів, які здійснюють завантаження-розвантаження товарів та продукції для підприємства, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки згідно переглянутої відеофікації не вбачається наявність на вище обумовленій території будь-яких дорожніх знаків, розмітки, табличок чи інших повідомлень, які б інформували водіїв інших транспортних засобів, що рухаються по вказаній території про заборону зупинки/стоянки в позначеному місці.

Позивачем не долучено до адміністративного позову документів, які б підтверджували його доводи про те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, земельна ділянка за адресою м. Тернопіль вул. Д.Галицького, 1 знаходилась у власності (користуванні) підприємства і на ній була заборонена зупинка/стоянка інших автомобілів.

А тому суд вважає, що ті обставини, з яких позивач просить скасувати оскаржувану постанову, зокрема те, що автомобіль був розміщений в місці, яке не перешкоджає іншим учасникам дорожнього руху та спеціально відведене для заїзду службових автомобілів, які обслуговують підприємство за вказаною адресою, є необґрунтованими та наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім цього, посилання позивача на те, що винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.1.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Вказана норма також зафіксована в ч.3 ст. 258 КУпАП, згідно якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 993897 від 07 липня 2016 року, відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки інспектором поліції при її винесенні, виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного зясування обставин вирішено справу.

Крім цього, позивач просив закрити провадження по справі з підстав викладених у п.7 ст. 247 КУпАП, згідно якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадках закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Однак, вказана норма вказує на необхідність закриття провадження у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення по справах що не розглянуті по суті та в яких не вирішено питання про накладення адміністративного стягнення. В даному випадку, згідно оскаржуваної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення з дотриманням строків передбачених ст.38 КУпАП, а тому підстав для застосування п.7 ст.247 КУпАП суд не вбачає.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, повністю викладені у постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 993897 від 07 липня 2016 року, які є обєктивними та вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку заявлені позивачем вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, який до відповідальності притягується вперше, обставини, за яких було вчинено правопорушення та їх наслідки, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Вина ОСОБА_2 доведена матеріалами адміністративної справи, однак суд вважає, що його дії є малозначними, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Керуючись п. 15.9 (и), 15.10 (а, д) ПДР України, ст.ст. 22, 122, 247, 251, 254, 258, 293 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 993897 від 07 липня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_7