Справа № 337/2160/16-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/82/2016 року
Справа № 337/2160/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Гончар В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону УПП в м. Запоріжжя ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 03.06.2016 р. за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 13, інспектором 1 роти 3 батальйону УПП в м. Запоріжжя було винесено постанову серія ПС3 №035037 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає постанову не законною та такою, що підлягає скасування так як 03.06.2016р. приблизно о 16:00 годині, він зі своєю жінкою ОСОБА_3, під'їхав до магазину, який займається реалізацією автозапчастин та розташований за адресую: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 13. Оскільки він, є постійним клієнтом цього автомагазину було достеменно відомо, що місце, де зупинив свій транспортний засіб ВАЗ 217130, державний номер НОМЕР_1, є місцем спеціально призначеним для зупинки транспортних засобів клієнтів цього автомагазину. Поки, він знаходився у магазині, у салоні автомобіля залишилась його жінка ОСОБА_3, з її слів, доки, він знаходився у магазині, по вул. Щасливій проїжджав патрульний автомобіль. Побачивши, припаркований автомобіль, патрульні перетнули зустрічну смуги, лише з увімкненими синіми маячками та під'їхали до автомобіля. Побачивши, що у салоні автомобіля присутній лише пасажир, а за кермом водія не має, вони почали здавати назад, у цей момент, він вийшов з магазину та направився до свого транспортного засобу. Побачивши це, патрульні поліцейські, знову перетнули зустрічну змогу та різко вискочили з патрульного автомобіля і підбігли. Одразу без пояснення причин та не представившись, почали вимагати надати посвідчення водія, технічний транспорт та страховий поліс. Він надав документи, після чого було роз'яснено, що, нібито порушив п. 15.10 (в) ПДР України, який наголошує на тому, «що зупинка заборонена на тротуарах, за виключенням легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається по меншій мірі 2 метри». Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, почав складати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Побачивши це, до них з магазину вийшов його господар, та пояснив, що місце, де зупинився транспортний засіб, згідно генерального плану та експлікації спеціально відведено для зупинки клієнтів магазину. Запропонував патрульним поліцейським пройти до приміщення магазину та подивитись у кутку споживача, генеральний план та експлікацію. Патрульні поліцейські відмовились пройти до приміщення магазину та пояснили, що особа відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, має право її оскаржити у суді. Вважає, що в його діях був відсутній склад правопорушення, а інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 не правомірно винесено постанову серії ПСЗ №035037 від 03.06.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладенні штрафу у розмірі 255 грн. Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №035037 від 03.06.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просить їх задовольнити з мотивів викладених у позові. Також пояснив, що вважає незаконним розгляд справи на місці. Відповідач порушив ст. 278, 279 КУпАП, не6 надав прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач зробив зупинку порушуючи вимоги п. 15.10 (в) ПДР України, про що є відеозапис з якого видно, що неподалік знаходиться карман для автомобілів, а позивач поставив свого автомобіля на пішохідній доріжці, де ходили пішоходи, на яку заїхав колесами.

Третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції у судове засідання не зявилась, надала письмові заперечення, відповідно до яких вказано, що позивач не заперечує того, що 03.06.2016 приблизно о 16:00 він зупинив свій транспортний засіб ВАЗ 217130 біля магазину який розташований у м. Запоріжжі, вул. Щаслива, 13. Твердження позивача щодо того, що йому "достеменно відомо", що місце зупинки транспортного засобу біля магазину - спеціально призначено для зупинки транспортних засобів клієнтів цього магазину, не має жодних фактичних підтверджень та направлене виключно на уникнення відповідальності. Правилами дорожнього руху України не передбачено такого поняття як "зупинка для клієнтів магазину". Також біля магазину автозапчастин за адресою вул. Щаслива 13, відсутні знаки 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою до даного дорожнього знаку "Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку" або 5.39 "Зона стоянки" який би дозволяв таку зупинку транспортного засобу. Поліцейські ОСОБА_2 який виносив оскаржувану постанову, та ОСОБА_4 який ніс з ним службу по охороні громадського порядку у м. Запоріжжі зробивши необхідні заміри, виявили що транспортний засіб позивача залишив не більше 1 метру 50 сантиметрів для руху пішоходів, чим створював їм суттєву перешкоду для руху. Таким чином обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. З огляду на викладене вважає, що оскаржувана позивачем постанова ПСЗ № 035037 від 03.06.2016 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає. Просить у позові відмовити.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що 03.06.2016 року приблизно о 15-16 годині по вул.. Щаслива у м. Запоріжжя біля магазину автозапчастини їх автомобіль стояв на паркові перед магазином на заїзді для легкових автомобілів, не на пішохідній доріжці, підїхав патруль коли її чоловіка не було у машині, вони не представились та вимагали документи не назвавши причин. Її чоловіку сказали, що він порушив ПДР як зупинка у неналежному місці. Напарник відповідача представився та розказував все, а відповідач нічого не казав, а складав документи.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, відеозапис, вислухавши пояснення сторін, свідка, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що 03.06.2016 року інспектором роти №1 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжя ДПП України ОСОБА_2 було складено постанову серії ПС3 № 035037 про адміністративне правопорушення, згідно до якої 03.06.2016 року о 16-00 годин в м. Запоріжжя, по вул. Щаслива, 13 ОСОБА_6 здійснив стоянку на тротуарі де для руху пішоходів залишилось менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 ПДР.

Дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КУпАП та позивач був підданий адміністративному штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у присутності сторін. З запису відео фіксації вбачається, що автомобіль позивача знаходився та стояв передніми колесами на тротуарі, де для руху пішоходів залишилось менше 2 метрів, при вимірюванні встановлена відстань в 1,5 метрів

Пунктом 15.10 Правил дорожнього руху передбачено, зокрема, що стоянка забороняється: на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

Доводи позивача про порушення ст. 268, 278, 279 КУпАП, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та в основному зводяться до того, що поліцейським був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на те, що його транспортний засіб ВАЗ 217130, державний номер НОМЕР_1, стояв на місці спеціально призначеному для зупинки транспортних засобів клієнтів автомагазину, суд не приймає до уваги так як згідно до наданих позивачем аркушів копій генерального плану та експлікації вбачається, що біля магазину по вул. Щаслива, 13 у проекті вказані стоянки на декілька автомобілів, а згідно до наданих відповідачем фото і відеоматеріалів вочевидь видно, що автомобіль позивача стояв передніми колесами на тротуарі поза межами автостоянок і для руху пішоходів залишалось лише 1,5 метрів.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав. З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії інспектора роти №1 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжя ДПП України ОСОБА_2 по складенню постанови за порушення ОСОБА_6 за ознаками ст. 122 ч.1 КУпАП.

Суд вважає, що інспектор Іванов М.С. діяв у межах своїх повноважень при складанні постанови, та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином суд вважає, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може бути оскаржене до апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. 122 ч.1, 251, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», п. 15.10 «Правил дорожнього руху», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №035037 від 03.06.2016 року та закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 13.10.2016 року.

Суддя: