Справа № 2а/0270/1569/11
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 р. Справа № 2а/0270/1569/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Яковенко Дмитро Олександрович

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1- представник за довіреністю

відповідача : ОСОБА_2- представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Зернопродукт МХП"

до: Відділу державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції

про: визнання протиправними дій по опису і арешту майна

ВСТАНОВИВ :

Закрите акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" (далі ЗАТ "Зернопродукт МХП", Товариство) звернулось із адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції про визнання протиправними дій по опису і арешту майна, про зобов'язання виключити майно з акту опису і арешту.

Позов мотивовано тим, що 25.03.2011р. на адресу ЗАТ "Зернопродукт МХП" надійшло повідомлення від директора ТОВ "Україна" про те, що державним виконавцем 22.02.2011р. та 28.02.2011р. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТОВ "Україна" боргу в розмірі 273 994,58 грн., складено акти опису й арешту майна, яке належить ЗАТ "Зернопродукт МХП" на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2010р. Позивач зазначає, що дії державного виконавця є протиправними та грубо порушують право власності, норми чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 04.04.2011р. позивачеві відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов'язання виключити майно з акту опису і арешту.

Вищезазначена ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 04.04.2011р. не оскаржувалась позивачем в апеляційному порядку, тому в подальшому судом розглядалась вимога про визнання протиправними дій по опису і арешту майна.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав. викладених у позовній заяві. Враховуючи, що право власності набувається, зокрема, на підставі правочинів, договір купівлі-продажу від 25.03.2010р. набув чинності з моменту його укладення та повністю виконаний, позивач на момент опису й арешту державним виконавцем майна був власником обладнання, придбаного у ТОВ "Україна". При цьому у наказі господарського суду Вінницької області, на підставі якого відповідач здійснював виконавче провадження, немає жодного слова про ЗАТ "Зернопродукт МХП". Враховуючи викладене, просив дії державного виконавця визнати неправомірними.

Державний виконавець у судовому засіданні та в письмових поясненнях №02-2990/02-52 від 14.04.2011р. позовні вимоги не визнав та пояснив, що зв'язку з відсутністю коштів у боржника - ТОВ "Україна" для погашення заборгованості звернено стягнення на належне йому майно. Так, в ході виконавчого провадження 22.02.2011р. та 28.02.2011р. відповідачем, на підставі ст.ст. 5, 50 Закону України "Про виконавче провадження" проведено опис майна боржника ТОВ "Україна" і накладено на нього арешт. При цьому державний виконавець зазначив, що діяв в точній відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як встановлено судом, на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження, відкрите на підставі наказу господарського суду Вінницької області №14/189-09 від 02.02.2010р. про стягнення з ТОВ "Україна" 209763,27 грн. на користь ТОВ "Тридента Агро"- постанова про відкриття виконавчого провадження 05.03.2010р.; постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 20976,33 грн. від 12.03.2010р., судового наказу №4/41 від 03.11.2010р. про стягнення 57627,52 грн., судового наказу №4/42 від 03.11.2010р. про стягнення 6603,79 грн.- постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2010р., вимоги №393У від 04.01.2011р. про стягнення з ТОВ "Україна" 487,80 грн. боргу.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем перевірявся майновий стан боржника шляхом направлення запитів до Хмільницького ВРЕР, Інспекції Держтехнагляду по Хмільницькому району, Хмільницького відділення НАСК "Оранта", Хмільницької ОДПІ (№ 02-2024 від 19.03.2010р.)

Згідно з відповіддю Інспекції Держтехнагляду по Хмільницькому району № 14 від 19.03.2010 року за ТОВ "Україна" рахується майно (в тому числі трактор МТЗ-82, трактор К-701, трактор Беларус 892), державний виконавець описав та арештував його, про що складено акт серії АА №367082 від 22.02.2011р. (а.с. 98-101).

Під час проведення опису та арешту майна, державному виконавцю стало відомо, що описуване майно належить не ТОВ "Україна, а іншим особам (а.с.99).

Для перевірки вищевказаної інформації відповідачем направлено повторний запит до Інспекції Державного технічного нагляду по Хмільницькому району.

28.03.2011р. отримано відповідь з Інспекції Державного технічного нагляду по Хмільницькому району (а.с. 103) - встановлено наявність 9 одиниць техніки в тому числі і трактора К-701, трактора МТЗ-82, трактора Беларус 892.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. (ст.17 Закону).

Статтею 25 Закону, передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно статті 49 Закону, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження .

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження", визначені обов'язки і права державних виконавців. Так, згідно абзацу 6 частини 3 статті 5 названого Закону державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" та пунктів 5.6.2 та 5.6.6 Інструкції про проведення виконавчих дій (далі - Інструкція), яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року та зареєстрована в Мін'юсті України 15.12.1999 року за №865/4158, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту

У відповідності до статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи норми Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом, тобто вжив усіх необхідних заходів щодо виявлення наявності майна та розрахункових рахунків саме боржника - ТОВ "Україна".

Так, дії по опису й арешту майна ТОВ "Україна", в тому рахунку і спірного майна (трактора К-701, трактора МТЗ-82, трактора Беларус 892) вчинено державним виконавцем на підставі відповідей, наданих йому Хмільницьким ВРЕР, Інспекцією Держнагляду по Хмільницькому району, Хмільницьким відділенням НАСК "Оранта", Хмільницькою ОДПІ. Зокрема, згідно з повідомленням Хмільницького ВРЕР від 25.02.2011р. вказані вище транспортні засоби зареєстровано за ТОВ "Україна", у зв'язку з чим на них і накладено арешт.

Водночас, як встановлено судом, державному виконавцю Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області стало відомо про наявність укладеного між позивачем та боржником договору купівлі-продажу від 25.03.2011р. лише із заяви позивача, зазначеної у акті від 22.02.2011р. (а.с.99), на що відповідач одразу ж відреагував, повторно направивши запит до Інспекції Держнагляду по Хмільницькому району. Проте з отриманої відповіді зробив висновки, що не суперечать попереднім, про наявність відповідного майна у ТОВ "Україна".

З урахуванням наведеного та зважаючи на вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця по опису й арешту майна (щодо зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТОВ "Україна" с. Слобода Кустовецька загального боргу в сумі 82196,98 грн. та 293680,25 грн.) правомірні та вчинені відповідно до чинного законодавства.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, виконав покладений на нього обовязок щодо доказування правомірності вчинених ним дій при описі та арешті майна боржника.

За таких обставин, відповідач діяв в межах повноважень, наданих статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" органам державної виконавчої служби та з дотриманням вимог чинного законодавства "Про виконавче провадження" та "Інструкції про проведення виконавчих дій", а відтак, підстав для задоволення позову у суду не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. З огляду на те, що в процесі розгляду даної справи свідки не залучалися і не призначалася судова експертиза та, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з позивача не підлягають

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна