Справа № 826/24352/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ,

19 жовтня 2016 року 09:10 справа №826/24352/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
доПриватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни
треті особи1. Публічне акціонерне товариство трест "Київміськбуд-1" ім. М.П. Загороднього 2. Компанія "Ліндмор Інкорпорейтед" 3. Компанія "Кейтон Проджектс ЛТД"
провизнання протиправними та скасування рішень, вилучення реєстраційних записів

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку "Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі по тексту - позивач, ПАТ АБ "Укргазбанк") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни (далі по тексту - відповідач, приватний нотаріус), за участю третіх осіб на стороні відповідача: 1) Публічного акціонерного товариства трест "Київміськбуд-1" ім. М.П. Загороднього (далі по тексту - третя особа 1, ПАТ трест "Київміськбуд-1"; 2) Компанії "Ліндмор Інкорпорейтед" (далі по тексту - третя особа 2); 3) Компанії "Кейтон Проджектс ЛТД" (далі по тексту - третя особа 3), в якому просить: 1) визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса: від 3 жовтня 2015 року № 25013617 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 11455260 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з договором купівлі-продажу від 3 жовтня 2015 року №1087, посвідченим приватним нотаріусом; від 3 жовтня 2015 року № 25015263 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про іпотеку 11455869 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з іпотечним договором від 3 жовтня 2015 року №1088, посвідченим приватним нотаріусом; від 3 жовтня 2015 року № 25015043 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження 11455781 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з іпотечним договором від 3 жовтня 2015 року №1088, посвідченим приватним нотаріусом; 2) вилучити реєстраційні записи, внесені приватним нотаріусом: про право власності №11455260 на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з договором купівлі-продажу від 3 жовтня 2015 року №1087, посвідченим приватним нотаріусом; про іпотеку № 11455869 на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з іпотечним договором від 03 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/24352/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач та представники сторін в судове засідання 09 лютого 2016 року не з'явилися.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників сторін та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", та Відкритим акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство трест "Київміськбуд-1", укладено кредитний договір №70, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію із загальним лімітом в сумі 127 050 000,00 грн. на поповнення обігових коштів з терміном кредитування з 28 серпня 2008 року по 25 червня 2009 року.

Сторони кредитного договору уклали низку змін та доповнень до кредитного договору від 28 серпня 2008 року №70, зокрема зміни та доповнення від 24 вересня 2008 року № 2 до кредитного договору від 28 серпня 2008 року №70, згідно з якими банк надає позичальнику кредит в сумі 142 050 000 грн.

Між Відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк" (іпотекодержатель), та Відкритим акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1" (іпотекодавець) також укладено договір іпотеки від 29 вересня 2008 року, відповідно до пункту 1.1. якого договір іпотеки забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору від 28 серпня 2008 року №70, а також додаткових угод до нього, за якими іпотекодавець зобов'язаний не пізніше 25 червня 2009 року повернути кредит в сумі 142 050 000 грн., сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору предметом іпотеки є земельна ділянка з кадастровим номером :82:277:0141, загальною площею 0,8023 га, що розташована у Печерському районі міста Києва за адресою: бульв. Дружби Народів, 44-46, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ №142474, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 серпня 2007 року на підставі рішення Київської міської ради від 26 квітня 2007 року №489/1150 та договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 12 липня 2007 року, посвідченого нотаріусом 12 липня 2007 року за №408 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 02-8-00150.

Договір іпотеки від 29 вересня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №8196.

Копії зазначених вище договорів наявні в матеріалах справи.

У Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 29 вересня 2008 року реєстратором - приватним нотаріусом Заєць І.О. було внесено запис з реєстраційним номером 7992010 щодо заборони на нерухоме майно - зазначеної вище земельної ділянки на підставі обтяження: договору іпотеки без оформлення заставної від 29 вересня 2008 року №8196, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виданою 29 вересня 2008 року.

Також у Державний реєстр іпотек 29 вересня 2008 року реєстратором - приватним нотаріусом Заєць І.О. було внесено запис з реєстраційним номером 7992045 про іпотеку об'єкта обтяження - зазначеної вище земельної ділянки, іпотекодержателя - ВАТ АБ "Укргазбанк" та іпотекодавця - ВАТ трест "Київміськбуд-1".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 1 березня 2012 року у справі №34/312, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25 липня 2012 року, частково задоволено позов ПАТ АБ "Укргазбанк" до ПАТ трест "Київміськбуд-1" та ТОВ "Системконцепт" та стягнуто з ПАТ трест "Київміськбуд-1" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 176 170 035,84 грн. Звернуто стягнення на заставлене майно, зокрема на земельну ділянку, загальною площею 0,8023 га, що знаходиться у Печерському районі м. Києва, по бульвару Дружби народів, 44-46, з кадастровим номером :82:277:0141, та належить ПАТ трест "Київміськбуд-1" на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 29.09.2008.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 грудня 2012 року у справі №34/312 рішення Господарського суду м. Києва від 1 березня 2012 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25 липня 2012 року залишено без змін.

Разом з тим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. було прийнято рішення:

від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О.;

від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта нерухомості - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О.

Вимоги про визнання протиправними та скасування рішень приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна та від 02 жовтня 2015 року № 25001166 про припинення заборони №11449485 були предметом позову у справі №806/5146/15.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №806/5146/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою зазначеного нерухомого майна та від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження вказаного об'єкта нерухомого майна.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №806/5146/15 згідно з частиною третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили 24 березня 2016 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №806/5146/15 встановлено наступні обставини.

Підставою для прийняття рішень приватного нотаріуса від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна та від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта нерухомого майна зазначено рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.09.2015 №745/2341/15-ц, яке Апеляційним судом м. Києва фактично не приймалось.

Згідно з електронним витягом "Державний реєстр речових прав. Реєстрація" 2 жовтня 2015 року оспорювані рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. були прийняті поза межами робочого часу. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. звернулась до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій зазначила, що у період з вересня по жовтень 2015 року від її імені здійснено 50 випадків несанкціонованих, неправомірних дій з припинення обтяжень, арештів та іпотек.

Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 24 жовтня 2015 року порушено кримінальне провадження №0005232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, а постановою слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 24 жовтня 2015 року Стражник Т.О. визнана потерпілою у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження від 06 листопада 2015 року №0000359 порушено також Головним управлінням контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки.

Заінтересованою особою заяви про припинення іпотеки до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. не подавалось.

Зважаючи на вказані вище обставини, адміністративний суд у справі №806/5146/15 дійшов висновку про протиправність рішень приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., та від 02 жовтня 2015 року № 25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта вказаного нерухомого майна.

Окрім того постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №806/5146/15 встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру прав право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,8023 га, розташованої у Печерському районі м. Києва, по бульвару Дружби народів, 44-46, з кадастровим номером :82:277:0141, зареєстроване 03.10.2015 за компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед" на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2015 року №1087. Також на вказане майно було зареєстровано іпотеку за компанією "Кейтон Проджектс ЛТД". Обставини щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за вказаними компаніями виникли внаслідок прийняття приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. рішень:

від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196;

від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта нерухомості - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29 вересня 2008 року №8196.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, зазначені вище обставини, встановлені у постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року в адміністративній справі №806/5146/15, предметом позову в якій були вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання протиправним та скасування рішень приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196, та від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження цього об'єкта нерухомого майна, не підлягають доказуванню в адміністративній справі №826/24352/15, предметом позову в якій є вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк", зокрема про визнання протиправним та скасування рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В.: від 3 жовтня 2015 року № 25013617 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 11455260 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141; від 3 жовтня 2015 року №25015263 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про іпотеку 11455869 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141; від 03 жовтня 2015 року №25015043 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження 11455781 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141.

Отже, обставини щодо реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. права власності на земельну ділянку за компаніями "ЛіндМор Інкорпорейтед" на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2015 року №1087 та щодо реєстрації іпотеки за компанією "Кейтон Проджекстс ЛТД" після прийняття приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. рішень від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна та від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта нерухомого майна, є доведеними.

Судом також встановлено, що реєстрації права власності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. на земельну ділянку за компаніями "ЛіндМор Інкорпорейтед" та реєстрації іпотеки за компанією "Кейтон Проджекстс ЛТД" передувало вчинення цим приватним нотаріусом нотаріальних дій: посвідчення за реєстраційним номером 1087 договору купівлі-продажу від 3 жовтня 2015 року земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м.Київ, бульвар Дружби Народів, 44-46, укладеного між ПАТ трест "Київміськбуд-1" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", а також посвідчення за реєстраційним номером 1088 іпотечного договору, укладеного між компанією "Кейтон Проджектс ЛТД" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", з об'єктом іпотеки - вказаною земельною ділянкою.

Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнорог Л.В. прийнято рішення: від 3 жовтня 2015 року № 25013617 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якого вирішено провести державну реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед"; рішення від 3 жовтня 2015 року № 25015043 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якого вирішено провести державну реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за Компанією "Кейтон Проджектс ЛТД»; рішення від 3 жовтня 2015 року № 25015263 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якого вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права - іпотеки на вказану вище земельну ділянку за Компанією "Кейтон Проджектс ЛТД".

Позивач вважає, що рішення приватного нотаріуса від 3 жовтня 2015 року № 25013617, № 25015043 та № 25015263 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки право власності на вказане нерухоме майно перейшло до інших власників без згоди іпотекодержателя - позивача. Наголошує на тому, що договір купівлі-продажу від 03 жовтня 2015 року, укладений між ПАТ трест "Київміськбуд-1" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", посвідчений приватним нотаріусом за реєстраційним номером 1087, а також договір іпотеки від 3 жовтня 2015 року, укладений між компанією "Кейтон Проджектс ЛТД" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", посвідчений за реєстраційним номером 1088, є нікчемними згідно з частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України, оскільки недійсність правочину щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передача в наступну іпотеку без згоди іпотекодержателя прямо встановлена частиною третьою статті 12 Закону України "Про іпотеку". Згідно з частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову вказує на те, що його дії, пов'язані з виконанням функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема щодо внесення відомостей про реєстрацію права власності та накладення обтяжень, вчинені у відповідності до норм чинного законодавства - Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ПАТ трест "Київміськбуд-1" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", посвідчено на підставі наданих правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 липня 2007 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ №142474, виданого 27 серпня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 25 вересня 2015 року. Перехід права власності у державному реєстрі речових прав на земельну ділянку зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 жовтня 2015 року №25013617. Договір іпотеки, укладений між Компанією "Кейтон Проджектс ЛТД" та Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", посвідчений у зв'язку з основним зобов'язанням, що виникло за договором позики від 17 вересня 2015 року №17/09/15. У зв'язку з посвідченням договору на підставі статті 73 Закону України "Про нотаріат" було накладено заборону відчуження земельної ділянки та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2015 року №25015043 зареєстровано обтяження на земельну ділянку, а на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2015 року №25015263 - іпотеку відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про іпотеку".

Відповідач зазначає, що під час посвідчення правочинів та здійснення реєстраційних дій жоден з поданих йому документів та жоден з документів, сформованих при здійснення перевірок на наявність/відсутність обтяжень та інших речових прав, не підтверджує інформації, що земельна ділянка на час вчинення нотаріальних та реєстраційних дій обтяжена у будь-який спосіб та є заставним майном позивача. Скасування реєстраційних записів неможливе без скасування нотаріальної дії та/або визнання правочинів недійсними. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 3 жовтня 2015 року з реєстраційним номером 1087 та іпотечний договір від 3 жовтня 2015 року з реєстраційним номером 1088 є дійсними, в судовому порядку недійсними не визнані. Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ трест "Київміськбуд-1", Компанії "ЛіндМор Інкорпорейтед" та Компанії "Кейтон Проджектс ЛТД", за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В., про визнання недійсними договорів від 3 жовтня 2015 року купівлі-продажу та іпотеки. Також відповідач повідомляє суд про те, що позивач здійснив захист своїх порушених прав у позасудовому порядку, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності позивача на земельну ділянку за №13058197 та відповідно відкориговано записи про іпотеку та заборону на вказане майно.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин):

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення;

обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною п'ятою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, міститься у статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". зокрема згідно з пунктом 1 частини першої статті 34 цього закону нотаріуси посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо).

Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з частиною шостою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 1 цього Закону.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Частиною тринадцятою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (чинного на час виникнення спірних відносин) (далі по тексту - Порядок №868), для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1 1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Пунктом 9 Порядку №868 передбачено, що орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1 1 цього Порядку, приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Згідно з пунктом 15 Порядку №868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до пунктів 63, 64 Порядку №868 під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - державний виконавець. Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видачі нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передачі заставної, видачі дубліката заставної, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводяться з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

Пунктами 71, 78 Порядку №868 передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає суду підстави для наступних висновків.

Державна реєстрація прав і обтяжень є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється за заявою заінтересованої особи та підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Державна реєстрація припинення іпотеки здійснюється за заявою заінтересованої особи - особи, якою припинено іпотеку, або особою, в інтересах якої припинено іпотеку, а також у передбачених законом випадках - державного виконавця.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Своєю чергою, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав та обтяжень нотаріусом, який діє як державний реєстратор, здійснюється внаслідок вчинення таким нотаріусом нотаріальних дій. Зокрема, державна реєстрація права власності на нерухоме майно - земельну ділянку здійснюється приватним нотаріусом у разі вчинення ним такої нотаріальної дії як посвідчення правочину щодо відчуження такої земельної ділянки (договору купівлі-продажу тощо), а державна реєстрація обтяження іпотекою здійснюється приватним нотаріусом у разі вчинення ним такої нотаріальної дії як посвідчення правочину - іпотечного договору.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Встановлені судом у справі №826/24352/15 обставини свідчать про те, що на час вчинення відповідачем нотаріальних дій щодо посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 жовтня 2015 року, укладеного між ПАТ трест "Київміськбуд-1" і Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", та іпотечного договору від 3 жовтня 2015 року, укладеного між Компанією "Кейтон Проджектс ЛТД" і Компанією "ЛіндМор Інкорпорейтед", а також на час прийняття відповідачем оспорюваних позивачем рішень від 3 жовтня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, існували рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року № 25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141, згідно з договором іпотеки від 29.09.2008 №8196, та від 02 жовтня 2015 року №25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження об'єкта нерухомості - вказаної земельної ділянки.

Відповідачем надано копії документів, що формувалися ним при вчиненні вказаних вище нотаріальних дій і дій з реєстрації, в т.ч. копію відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 7992010, зареєстрованим 29 вересня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. на підставі договору іпотеки від 29 вересня 2008 року №8196, згідно з яким цей запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 2 жовтня 2015 року. Також відповідачем надано копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно з якою відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141 у вказаних реєстрах відсутні.

Таким чином, на час вчинення відповідачем 03 жовтня 2015 року зазначених нотаріальних дій та дій з реєстрації прав і обтяжень у відповідача була відсутня інформація про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :82:277:0141 була обтяжена у будь-який спосіб та була заставним майном позивача.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач на час вчинення вказаних нотаріальних дій та дій з реєстрації прав та обтяжень 03 жовтня 2015 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України.

Разом з тим встановлені судом у справі №826/24352/15 обставини щодо скасування постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №806/5146/15, яка набрала законної сили 24 березня 2016 року, рішень приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 02 жовтня 2015 року №25001069 про припинення обтяження №11449435 іпотекою зазначеного нерухомого майна та від 02 жовтня 2015 року № 25001166 про припинення заборони №11449485 на відчуження вказаного об'єкта нерухомого майна та встановлені обставини останнім судовим рішенням у справі №806/5146/15 щодо відсутності підстав для припинення вказаних обтяження та заборон, а саме: щодо відсутності факту прийняття судом відповідного рішення та відсутності факту звернення заінтересованої особи із заявою про припинення іпотеки, свідчать про протиправність припинення 02 жовтня 2015 року обтяження іпотекою зазначеного нерухомого майна та заборони на відчуження вказаного об'єкта нерухомого майна, зареєстрованих приватним нотаріусом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 29 вересня 2008 року на підставі договору іпотеки без оформлення заставної від 29 вересня 2008 року №8196.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку та відчужувати предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно з частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Виходячи з того, що частиною третьою статті 12 Закону України "Про іпотеку" прямо встановлена недійсність правочину щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна та щодо передачі такого майна в наступну іпотеку без згоди іпотекодержателя, та зважаючи на те, що іпотекодержатель - позивач такої згоди не надавав, суд дійшов висновку, що договір купівлі продажу від 3 жовтня 2015 року, посвідчений відповідачем за № 1087, та іпотечний договір від 3 жовтня 2015 року, посвідчений відповідачем за № 1088, є нікчемними.

Відповідно о частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки нікчемні правочини - вказаний вище договір купівлі-продажу та іпотечний договір не створюють юридичних наслідків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування оспорюваних позивачем рішень відповідача про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2015 року №25013617, №25015043 та №25015263.

Доводи відповідача про те, що позивачем подано до господарського суду позов про визнання недійсними вказаних вище правочинів суд відхиляє, оскільки зазначені правочині є нікчемними в силу вимог закону і визнання судом недійсними нікчемних правочинів судом не вимагається. Це випливає з положень частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на те, що 30 грудня 2015 року була проведена державна реєстрація права власності земельної ділянки з кадастровим номером :82:277:0141 за позивачем (номер запису про право власності 13058197) не є підставою для відмови в задоволенні позову в частині скасування рішень відповідача про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2015 року №25013617, №25015043 та №25015263, оскільки такі рішення зумовили нікчемні правочини, а відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Позовні вимоги про: вилучення реєстраційних записів про право власності №11455260 на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141 згідно з договором купівлі-продажу від 3 жовтня 2015 року №1087; про іпотеку № 11455869 на нерухоме майно вказану земельну ділянку згідно з іпотечним договором від 3 жовтня 2015 року №1088; про обтяження № 11455781 на нерухоме майно - вказану земельну ділянку згідно із зазначеним іпотечним договором, не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, у разі скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. При цьому процедури вилучення записів з вказаного реєстру Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено, що свідчить про безпідставність позову в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки задоволено три немайнові позовні вимоги, за кожну з яких сплачено судовий збір в сумі 1 218,00 грн., то позивачу слід присудити судові витрати в загальній сумі 3 654,00 грн.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Згідно з позицією Верховного суду України, що викладена у постанові від 14 червня 2016 року у справі №826/4858/15 (21-41а16) за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора реєстраційної служби Головного управілння юстиції в місті Києві Сипчу Крістіни Миколаївни, Державної реєстраційної служби України, Головного управління юстиції в м. Києві, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сол-Істейт", про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, суд дійшов висновку, що спір між сторонами випливає із договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Поряд із цим, зазначена правова норма одночасно передбачає, що суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України 14 червня 2016 року, приходжу до висновку про необхідність відступити від правової позиції, викладеної у цій постанові, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

За визначенням частини першої статті 3 третьої Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частина друга статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державний реєстратор серед іншого: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Наведені правові норми вказують, що нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, наділений повноваженнями з реєстрації прав на нерухоме майно та виконує владні управлінські функції на підставі норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому у межах спірних правовідносин є суб'єктом владних повноважень.

У постанові від 14 червня 2016 року Верховний Суд України дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, так як спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди.

Однак, суд вважає, що у межах спірних правовідносин питання виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди не є безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду.

Основні доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій відповідача, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, та полягають у тому, що відповідач не мав права прийняти спірні рішення та вчинити спірні реєстраційні дії щодо прав та обтяжень, що виникли за нікчемними договорами.

Таким чином, у даній справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, прийняті/вчинені відповідачем як суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи вкладене, оскільки даний спір виник у зв'язку зі здійсненням відповідачем, як державним реєстратором функцій, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд вважає, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати:

1) рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни від 3 жовтня 2015 року № 25013617 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 11455260 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з договором купівлі-продажу від 3 жовтня 2015 року №1087;

2) рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни від 3 жовтня 2015 року № 25015263 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про іпотеку 11455869 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з іпотечним договором від 3 жовтня 2015 року №1088;

3) рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариси Віталіївни від 3 жовтня 2015 року № 25015043 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження 11455781 на земельну ділянку з кадастровим номером :82:277:0141, що розташована за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 44-46, згідно з іпотечним договором від 3 жовтня 2015 року №1088.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко