Справа № 809/543/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"12" жовтня 2016 р. Справа № 809/543/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: не зявився

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Уповноваженої особи Фонду гарантуванн вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_3

про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про визнання нікчемним договору банківського рахунку, укладеного 29.12.2015 року за №РКО-Ф/15/4992, між позивачем та ПАТ "АВАНТ-БАНК"; зобовязання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_3 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору банківського рахунку від 29.12.2015 року за №РКО-Ф/15/4992.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. 11.10.2016 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що операція щодо перерахування коштів у сумі 51 000,00 грн. від ПП «БТІ Експерт» до позивача була проведена 29.12.2015 року, тобто на момент дії Постанови №878/БТ «Про віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». Відтак, зазначені дії відбулись з метою отримання коштів не від банку і не за рахунок банку, який на момент укладення договорів з вказаними особами не був спроможним виконувати свої зобовязання перед вкладниками, а з метою отримання коштів від Фонду нарахування вкладів фізичних осіб, що свідчить про штучність та фіктивність створення відповідних правових підстав для цього. Відтак, банк своїм листом від 25.02.2016 року №823/9 повідомив позивача про порушення вимог законодавства України, а зокрема про нікчемність правочину. А тому, дані обставини не дають права позивачу набути статусу кредитора банку. На підставі наведеного в задоволенні позову просила відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, зазначає наступне.

29.12.2015 року між ПАТ "АВАНТ-БАНК" та ОСОБА_2І укладено договір №РКО-Ф/15/4992 банківського рахунку фізичної особи (а.с. 12-14).

29.12.2015 року ПП «БТІ Експерт» перерахувало на поточний рахунок позивача № 4992 грошові кошти у розмірі 51000,0 грн.

В подальшому, 15.01.2016 року ОСОБА_2 перерахував кошти в розмірі 51000,00 грн. з власного поточного рахунку № 4992 на власний картковий рахунок №0384, що підтверджується платіжним дорученням №1 (а.с. 16).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 29.01.2015 року № 44 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства "АВАНТ-БАНК" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 року №96 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АВАНТ-БАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

25.02.2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства "АВАНТ-БАНК" та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України №109 від 25.02.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №262 від 26.02.2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ "АВАНТ-БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку» та відповідно розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АВАНТ-БАНК" з 26.02.2016 року по 25.02.2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_3 на два роки з 26.02.2016 року по 25.02.2018 року.

23.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ "АВАНТ-БАНК" з вимогою про видачу коштів.

Проте, листом №823/9 від 25.02.2016 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3 на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочину, яким ОСОБА_2 повідомлено про нікчемність операції по перерахуванню 15.01.2015 року коштів на суму 51000,00 грн. з рахунку юридичної особи ПП «БТІ Експерт» на поточний рахунок №4992, з подальшим перерахуванням на картковий рахунок позивача №10384, згідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.15).

Позивач не погоджуючись з даним повідомленням про нікчемність правочину, звернувся з адміністративним позовом до суду про його скасування та зобовязання до вчинення дій.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із п.9 ч.1 ст.3 КАС України відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В ч.2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, як вбачається з наведеного вище, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В той же час відповідно до ч.3 ст.2 Закону України від 14.05.1992 р. №2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст.1 Закону України від 07.12.2000 р. № 2121- ІІІ "Про банки і банківську діяльність" передбачає, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У п.6 ст.2 Закону України від 23.02.2012 р. № 4452-VІ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що ПАТ "АВАНТ-БАНК" банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 ГПК України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного суду України від 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14.

Абзацом другим ч.1 ст.244-2 КАС України визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно із ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній адміністративній справі, так як вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, адже підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

А відтак, суд роз'яснює позивачу, що даний спір підсудний місцевому господарському суду.

Крім того, судом встановлено, що при поданні даного позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1102,42 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід повернути з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір в розмірі 1102,42 грн. за подання позову до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 809/543/16.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.

Повернути ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачену суму судового розміру 1102,42 грн. (одна тисяча сто дві гривні дві копійки).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до статті 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Суддя Лучко О.О.

Ухвала складена в повному обсязі 17.10.16.