Справа № 826/9731/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9731/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника третіх осіб ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги спеціаліста першої категорії відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Царик Анастасії Вікторівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги», Житлово-будівельного кооперативу «Кемпінг» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Начальника відділу державної реєстрації - державного реєстратора Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Грони Надії Михайлівни, спеціаліста першої категорії відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Царик Анастасії Вікторівни, треті особи: ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю «Готель Піги», Житлово-будівельний кооператив «Кемпінг» про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року позов задоволено.

Відповідач-2 в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову в частині позовних вимог, заявлених стосовно реєстраційної дії, здійсненої 12 березня 2016 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову у цій частині, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Треті особи-2, 3 у своїх апеляційних скаргах просять суд скасувати постанову повністю та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважають, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги та заперечення на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у 2012 році частки у статутному капіталі ТОВ «Готель Піги» були розподілені між учасниками: - ОСОБА_9 - 70 %, - ОСОБА_8 - 30 %.

Рішенням загальних зборів ТОВ «Готель Піги» від 20.03.2012 (протокол № 5) виключено із складу засновників товариства ОСОБА_8

На підставі прийнятого рішення були внесені відповідні зміни до Статуту ТОВ «Готель Піги» та проведена державна реєстрація його нової редакції від 09.04.2012 № 8000202 - 100 % учасником товариства затверджено ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 учасник товариства ОСОБА_9 помер.

Позивач успадкувала частку у статутному капіталі ТОВ «Готель Піги» від свого чоловіка на підставі заповіту (свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.2014, т. 1 а.с. 88).

Рішенням загальних зборів ТОВ «Готель Піги» від 10.05.2014 (протокол №1/05) змінено склад учасників товариства. Зокрема, затверджені зміни складу учасників ТОВ «Готель Піги», а саме - у зв'язку зі смертю єдиного учасника товариства ОСОБА_9, його виведено зі складу учасників товариства та включено до його складу - спадкоємця ОСОБА_6 Внесені зміни до статуту ТОВ «Готель Піги» та затверджено статут товариства у новій редакції (державна реєстрація 16.05.2014, номер запису 0000202).

У подальшому, ОСОБА_8 (третя особа-1), не погоджуючись з рішенням загальних зборів від 20.03.2012, звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «Готель Піги» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства від 20.03.2012 (протокол № 5); скасування державної реєстрації змін до установчих документів Товариства; визнання недійсною редакцію статуту товариства (реєстраційний № 8000202 від 09.04.2012).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2013, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 18.03.2014, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_8 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд рішення у справі № 510/725/2012-К-26/17-К-24/44 за нововиявленими обставинами. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.04.2015 вищезазначену заяву ОСОБА_8 задоволено, а рішення цього ж суду від 14.08.2013 змінено. Позов задоволено частково, визнано недійсним рішення загальних зборів від 20.03.2012 та редакцію статуту товариства (реєстраційний № 8000202 від 09.04.2012), у решті рішення залишено без змін. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2015 рішення Господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

У вересні 2015 року третя особа-1 провела загальні збори ТОВ «Готель Піги» (19.09.2015) на яких вирішила не надавати згоди на перехід частки та вступу до складу учасників товариства позивачу, як спадкоємицю померлого учасника. По вказаному факту Яремчанським відділенням Надвірнянського відділу поліції ГУ Національної поліції в області порушене кримінальне провадження №0000024 від 20.01.2016 за статтею 356 КК України (самоправство).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 скасовані реєстраційні дії, вчинені щодо ТОВ «Готель Піги» у справі № 5010/725/2012-К-26/17-К-24/44 на підставі повідомлення державного реєстратора Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області № 282/02.3 від 17.08.2015.

01 лютого 2016 року відповідач-1 на виконання вище вказаного рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР) вчинила реєстраційні дії по скасуванню попередніх внесених нею реєстраційних дій по відношенню до ТОВ «Готель Піги», а саме:

- №9000202 від 24.12.2012 - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

- №0000202 від 16.05.2014 - державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи;

- №1000202 від 16.05.2014 - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

- №2000202 від 17.02.2015 - підтвердження відомостей про юридичну особу;

- №3000202 від 25.05.2015 - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

-№4000202 від 25.05.2015 - корегування.

17.02.2016 року відповідач-1 вчинила наступні реєстраційні дії в ЄДР:

- № 3000202 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

- № 4000202 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи.

Зазначеними реєстраційними діями відповідач-1 змінила склад учасників товариства визначивши 100 % власником третю особу та змінено склад виконавчого органу товариства.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 скасовано. Постановою Вищого господарського суду України від 13.06.2016 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.04.2016 справа № 909/85/16 визнано дії третьої особи-1 щодо проведення загальних зборів ТОВ «Готель Піги» 19.09.2015 незаконними та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, яке оформлене протоколом б/н від 19.09.2015. Під час розгляду зазначеної справи з метою захисту законних прав та інтересів позивача було накладено арешт на майно ТОВ «Готель Піги» (ухвала від 23.02.2016).

Позивач листом від 11.04.2016 звернулась до відповідача-1 щодо дій по виконанню постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016. Крім того, зазначеним листом запитувалось у державного реєстратора, яким саме чином буде здійснюватись процедура скасування реєстраційних дій, які були вчинені ЄДР з 17 лютого 2016 року по відношенню до ТОВ «Готель Піги».

26.04.2016 відповідачем-1 на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 скасовано попередні дії, вчинені 01.02.2016 року на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016.

Листом від 27.04.2016 № 1/22-8 відповідач-1 повідомила позивача, що 26 квітня 2016 року нею було проведено скасування реєстраційних дій відносно ТОВ «Готель Піги» в частині виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 щодо скасування рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 року. Стосовно скасування реєстраційних дій вчинених з 17.02.2016, можливо лише за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Окрім того, 12 березня 2016 року відповідачем-2 були вчинені реєстраційні дії щодо внесення запису до ЄДР № 7000202 про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Готель Піги» ().

Вказаними реєстраційними діями відповідач-2 внесла зміни до установчих документів ТОВ «Готель Піги», стосовно того, що до складу учасників ТОВ «Готель Піги» введено нового суб'єкта господарювання - Житлово-будівельний кооператив «Кемпінг» (третя особа 3), збільшення статутного капіталу та реєстрації нової редакції Статуту товариства.

На підставі викладеного, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії начальника відділу державної реєстрації - державного реєстратора Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Грони Надії Михайлівни щодо внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Готель Піги» () :

- № 3000202 від 17 лютого 2016 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» (), що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

- № 4000202 від 17 лютого 2016 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» ().

2. Визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Чернівецького міського управління юстиції Царик Анастасії Вікторівни щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Готель Піги» ()

- № 7000202 від 12 березня 2016 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» ().

3. Зобов'язати суб'єктів державної реєстрації, які діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» поновити (внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) записи:

- № 0000202 від 16 травня 2014 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» ();

- № 1000202 від 16 травня 2014 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» (), що не пов'язані зі змінами в установчих документах;

- № 2000202 від 17 лютого 2015 року про підтвердження відомостей про юридичну особу - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» ();

- № 3000202 від 25 травня 2015 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги» (), що не пов'язані зі змінами в установчих документах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що реєстраційні дії відповідачів суперечать вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 (далі - Закон № 755-IV). Окрім того, суд зазначив, що втручання, у дискреційні повноваження державного реєстратора, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, передбачений Законом № 755-IV та Порядком № 1141 від 20.10.2011.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису стосовно ТОВ «Готель Піги» № 4000202 від 17 лютого 2016 року, яким 100% учасником ТОВ «Готель Піги» визначено ОСОБА_8

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що апелянти у своїх скаргах, а також представник третіх осіб у судовому засіданні жодним чином не спростували посилань суду першої інстанції на те, що заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу складена з порушенням вимог до її заповнення. Зокрема, заява підписана без зазначення на другому аркуші статусу особи яка здійснила свій підпис. Не проставлена відмітка навпроти всіх трьох варіантів цього статусу. Підпис третьої особи ОСОБА_8 на зазначеній заяві являється неналежним, оскільки на момент подання заяви в якості керівника товариства ще не був зазначений в ЄДР як керівник. Документи не містять підтверджуючого документа про юридичний статус щодо прав на вчинення юридичних дій від імені товариства.

З урахуванням цього, у колегії суддів апеляційного суду відсутні підстави вважати, що зазначені особи заперечують, не погоджуються з такими твердженнями суду першої інстанції або ж вважають, що суд першої інстанції невірно встановив зазначені обставини.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.02.2016 та 17.02.2016 було чинним рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.04.2015 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44), яким скасовувалося виключення ОСОБА_8 зі складу учасників товариства та затвердження 100% учасником товариства ОСОБА_9

Крім того, на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44) були скасованими реєстраційні дії, якими позивач була зазначена як 100% учасник товариства.

У зазначений час також було чинним рішення загальних зборів товариства від 19.09.2015, яким було відмовлено позивачу у переході частки товариства у порядку спадкування.

Таким чином, станом на 01.02.2016 та 17.02.2016 мала місце ситуація, за якої 30%-вим учасником товариства був ОСОБА_8, а 70%-вим - ОСОБА_9, при цьому ОСОБА_6 було відмовлено у спадкуванні частки ОСОБА_9

01.02.2016 ОСОБА_8 проведено загальні збори товариства та виключено зі складу учасників товариства ОСОБА_9 У зв'язку з цим, відповідачем-1 було вчинено відповідну реєстраційну дію, якою 100% учасником ТОВ «Готель Піги» визначено ОСОБА_8

Однак, в подальшому рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44) (яким були скасовані реєстраційні дії, якими позивач була зазначена як 100% учасник товариства) постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 було скасовано.

Також постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 (№909/85/16) прийнято рішення про залишення в силі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.04.2016 в частині визнання недійсним рішення загальних зборів від 19.09.2015 про відмову ОСОБА_6 у спадкуванні частки ОСОБА_9

З огляду на викладене варто зазначити, що рішення суду, яке скасовано судом вищої інстанції не породжує жодних правових наслідків з моменту його прийняття. Це саме стосується також і рішень загальних зборів товариства, визнаних недійсними у судовому порядку.

Тобто фактично у даному випадку мають місце обставини, за яких відповідач-1 вчинив реєстраційні дії з урахуванням протиправної відмови у спадкуванні позивачем частки учасника товариства, а також з урахуванням протиправного скасування реєстраційних дій, за якими 100% учасником товариства визначена позивач.

Іншими словами, якщо застосувати зворотну дію зазначених вище судових рішень (постанов Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 та від 20.07.2016), то станом на 01.02.2016 та 17.02.2016 100% учасником товариства була ОСОБА_6, а відмови у спадкуванні позивачем частки ОСОБА_9 не було.

Таким чином, вчинення відповідачем-1 17 лютого 2016 року реєстраційної дії № 4000202 спричинило порушення прав позивача як учасника ТОВ «Готель Піги».

Окрім того, ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 № 1576-XII (далі - Закон № 1576-XII) передбачено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступник (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 755-IV державний реєстратор під час <…> державної реєстрації змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи у зв'язку із смертю або оголошенням померлим відповідного засновника (учасника), обов'язково використовує відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отримана державним реєстратором, залишається у відповідній реєстраційній справі.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні відомості про використання відповідачем-1 відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, з чого слідує висновок, що відповідач-1 не перевіряв наявність у померлого учасника товариства спадкоємців, яким, зокрема є позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як зазначалося, спірну реєстраційну дію було проведено з урахуванням скасованого в подальшому рішення суду та рішення загальних зборів. Однак, чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство не визначало порядку відновлення прав учасника товариства коли рішення, які слугували підставою для позбавлення такого права, скасовано.

З урахуванням викладеного, з метою захисту та поновлення порушеного права позивача як учасника ТОВ «Готель Піги», колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про правомірність скасування судом першої інстанції реєстраційної дії № 4000202, вчиненої відповідачем-1 17 лютого 2016 року.

Щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису стосовно ТОВ «Готель Піги» № 3000202 від 17 лютого 2016 року, яким змінено директора ТОВ «Готель Піги».

При вирішенні правомірності вчинення зазначених дій, колегія суддів апеляційного суду враховує викладені вище висновки про те, що з урахуванням постанов Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44) та від 20.07.2016 (№909/85/16), станом на 01.02.2016 та 17.02.2016 100% учасником товариства була ОСОБА_6 та додатково зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону № 755-IV для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 15 Закону № 755-IV документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Відповідно до пункту 5.4 Статуту ТОВ «Готель Піги» до виключної компетенції загальних зборів учасників належить створення та відкликання виконавчого органу (директора). Питання звільнення директора товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників, які проводяться відповідно до вимог законодавства з подальшим оформленням протоколу та рішення з цього питання.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідач-1 вчинила реєстраційні дії по зміні керівника товариства на підставі рішення-повідомлення ОСОБА_8 (як засновника ТОВ «Готель Піги») від 03.02.2016. Окрім того, слід звернути увагу, що у протоколі загальних зборів товариства (які проведено ОСОБА_8) від 01.02.2016 не вирішувалося питання зміни директора.

За таких обставин, рішення-повідомлення ОСОБА_8 (як засновника ТОВ «Готель Піги») від 03.02.2016 за відсутності відповідного рішення, оформленого протоколом загальних зборів, не може вважатися рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру у розумінні ч. 4 ст. 17 Закону № 755-IV.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 27 Закону № 755-IV підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є: подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі; невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV підстави для відмови у державній реєстрації не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку.

За таких обставин, у відповідача-1 не було підстав для вчинення реєстраційної дії № 3000202 від 17 лютого 2016 року, а отже судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про її скасування.

Щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису стосовно ТОВ «Готель Піги» № 7000202 від 12 березня 2016 року, яким до складу учасників товариства включено ЖБК «Кемпінг».

Як вірно зазначив суд першої інстанції, підставою для вчинення реєстраційних дій відповідачем-2 став протокол загальних зборів учасників ТОВ «Готель Піги» № 2/2016 від 09.03.2016. Зазначеним протоколом були визначені питання порядку денного, які розглядались на загальних зборах, серед яких розгляд заяви про включення до складу часників товариства ЖБК «Кемпінг».

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону № 755-IV для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи подаються, зокрема, примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Норми Закону № 1576-XII, Цивільного кодексу України, а також положення Статуту ТОВ «Готель Піги» не передбачають можливість включення до складу учасників товариства нової особи шляхом прийняття загальними зборами рішення про це.

Поряд із цим, включення складу учасників товариства нової особи можливе шляхом переходу частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи (ст. 53 Закону № 1576-XII, ст. 147 Цивільного кодексу України). А тому, у даному випадку, для вчинення зазначеної реєстраційної дії мав бути поданим договір або інший документ про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи. Однак, до відповідача-2 було подано рішення загальних зборів, з якого не вбачається, що ЖБК «Кемпінг» було передано частку у статутному капіталі товариства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV підставою для відмови у державній реєстрації є невідповідність документів вимогам Конституції та законів України.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що у відповідача-2 не було підстав для вчинення реєстраційної дії № 7000202 від 12 березня 2016 року, а отже судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про її скасування.

Щодо позовних вимог про зобов'язання суб'єктів державної реєстрації, які діють поновити записи: № 0000202 від 16 травня 2014 року; № 1000202 від 16 травня 2014 року; № 2000202 від 17 лютого 2015 року; № 3000202 від 25 травня 2015 року.

Як зазначалося вище, на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44) зазначені реєстраційні дії було скасовано, про що до реєстру 01.02.2016 внесено відповідні записи.

Однак, в подальшому рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016 (№5010/725/2012-К-26/17-К-24/44) було скасовано постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016. У зв'язку із цим записи, внесені до реєстру 01.02.2016 (про скасування зазначених вище реєстраційних дій) було скасовано.

Так, задовольняючи позов у цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права.

При цьому, суд помилково послався на Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 359/5 від 09.02.2016.

Не зважаючи на це, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову також і у цій частині з огляду на таке.

Як зазначалося вище, у даній справі судом встановлено наявність порушених прав позивача як учасника ТОВ «Готель Піги», які адміністративний суд, відповідно до вимог Конституції України та КАС має захистити.

Надаючи правову оцінку належності обраного способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що «спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення».

Таким чином, з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивача та виключення у майбутньому подальших протиправних рішень, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним рішення суду першої інстанції в частині, що стосується поновлення записів № 0000202 від 16 травня 2014 року, № 1000202 від 16 травня 2014 року, № 2000202 від 17 лютого 2015 року; № 3000202 від 25 травня 2015 року.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Що стосується доводів скаржників про те, що позивач не мала підстав для звернення до суду з даним позовом варто зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою надання правового захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Як зазначалося вище, вчинення спірних реєстраційних дій відповідачем спричинило порушення прав позивача як учасника ТОВ «Готель Піги», що полягає у реєстрації 100% участі у ТОВ «Готель Піги» за іншою особою та вчинення відповідачами наступних дій, що випливають із такої реєстрації. Тобто посилання скаржників на відсутність порушеного права позивача апеляційний суд відхиляє.

Що стосується доводів скаржників про те, що судом першої інстанції, на їх думку, порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС однією із підстав для скасування постанови суду є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Однак, як зазначалося вище судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, а тому описані скаржниками порушення норм процесуального права (щодо неналежного повідомлення про розгляд справи, переходу до розгляду справи у порядку письмового провадження, недоліки мотивувальної частини тощо), які, на їх думку, допустив суд першої інстанції, не вплинули на результат вирішення справи.

Щодо посилань на відсутність у адміністративного суду повноважень з розгляду даної справи.

Статтею 4 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. В цій категорії спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо особа у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то така особа не знаходиться «при здійсненні управлінських функцій», та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що вчиняючи оскаржувані реєстраційні дії, відповідачі здійснювали функцію суб'єктів державної реєстрації відповідно до повноважень, встановлених законом, а суд, у даному випадку, не вирішує корпоративний спір, у справі не оскаржуються рішення загальних зборів або ж інші рішення товариства, а тому заявлений позов відповідає критеріям адміністративного та має розглядатися за правилами КАС.

Посилання на те, що суд першої інстанції перебрав на себе функції державного реєстратора також є необґрунтованим.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень.

Окрім того, у даному випадку суд не втрутився у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки вчиняючи оскаржувані реєстраційні дії відповідачі не наділені правом на власний розсуд приймати одне із кількох можливих рішень, а повинні діяти виключно в рамках закону, який визначає конкретний порядок та підстави для вчинення певних дій.

Посилання на те, що суд першої інстанції не зупинив провадження у зв'язку з оскарженням свідоцтва про право на спадщину, апеляційний суд відхиляє, оскільки оскарження вказаного свідоцтва не стосується предмету розгляду даної справи щодо вчинення відповідачами спірних реєстраційних дій.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтами фактичних обставин, норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу спеціаліста першої категорії відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Царик Анастасії Вікторівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Піги», Житлово-будівельного кооперативу «Кемпінг» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 13.10.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.