Справа № 826/26312/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03 жовтня 2016 року № 826/26312/15

Окружний адміністративний суд м. Києва розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №826/26312/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у м. Києві, Начальника управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюка Олександра Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови №025730.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у м. Києві (надалі - відповідач-1/Управління Укртрансінспекції у м. Києві), Начальника управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюка Олександра Анатолійовича (надалі - відповідач-2/Начальник управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюк О.А.), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову №025730 від 12.11.2015 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу начальника управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюка О.А. про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 1 700,00 грн.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає, що відповідачем порушено вимоги законодавства при прийнятті оскаржуваної постанови, а саме, порушено порядок розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення законодавства у сфері здійснення державного регулювання на автомобільному транспорті.

В судове засідання відповідачі не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, при цьому, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за їх відсутності до суду не подавали, про причини неявки суду не повідомляли.

Зважаючи на неявку в судове засідання відповідачів та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухаши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у м. Києві 13.10.2015 р. о 09 год. 45 хв. проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено Акт №006963.

Перевірка проведена відносно транспортного засобу марки DAF ТЕ95ХF430, державний номер НОМЕР_1 та напівпричепу бортового - RENDERS В3, державний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_3.

Як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлено порушення, відповідальність за які передбачені ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних норм.

На підставі вказаного акту перевірки, 12.11.2015 р. начальником Управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюком О.А. винесено постанову №025730 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ОСОБА_1 за допущене порушення ст.48 Закону України «Про автомобільній транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього ж Закону, накладено штраф у сумі 1 700,00 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної постанови, суд, керуючись законодавством, що регулює специфіку спірних правовідносин, а також ч.1 ст.9 КАС України, якою встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходить з того, що оскільки позивачем як спосіб захисту порушеного права обрано оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, Окружний адміністративний суд міста Києва досліджуючи надані сторонами докази повинен встановити відповідність змісту спірної постанови про накладення штрафу чинному законодавству та законність процедури її прийняття.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Так, відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена приписами Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених ч.2 цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.39 та ст.48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 р. (надалі - Порядок №1567).

Згідно з пп. 20-пп.22 Порядку №1567, за результатами планової або позапланової перевірки за місцезнаходженням суб'єкта господарювання складається акт за формою згідно з додатком 2.

Акт складається у двох примірниках, кожен з яких підписується посадовими особами, що провели перевірку, та посадовою особою суб'єкта господарювання або фізичною особою - суб'єктом господарювання. Один примірник акта передається уповноваженій особі суб'єкта господарювання, щодо якого було проведено перевірку, інший - до органу державного контролю. Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до пп.25 - пп.27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених положень Порядку №1567 суд робить висновок, що вказаним Порядком на орган державного контролю покладено обов'язок належного повідомлення суб'єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення шляхом вручення такого повідомлення під розписку чи надіслання на його адресу рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Водночас, Порядком №1567 передбачена можливість розгляду справи про порушення за відсутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання, проте в такому випадку орган державного контролю повинен бути переконаним про належне повідомлення суб'єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення.

Так, 12.11.2015 р. начальником Управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюком О.А. винесено постанову №025730 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700,00 грн.

Як випливає зі змісту оскаржуваної постанови, фактичною підставою для застосування штрафних санкцій є висновок відповідача про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме встановлено, що 13.10.2015 р. у водія транспортного засобу марки DAF ТЕ95ХF430, державний номер НОМЕР_1 та напівпричепу бортового - RENDERS В3, державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 був відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням габаритних норм, відповідальність за вказане правопорушення передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У позовній заяві позивач зазначає, що начальником управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюком О.А. справу про притягнення позивача до відповідальності розглянуто за його відсутності, чим порушено п.26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорт.

Так, до матеріалів справи позивачем надано супровідний лист Управління Укртрансінспекції у м. Києві від 20.10.2015 р. №1273/7/13815, відповідно до якого позивача повідомлено про те, що 03.11.2015 р. з 09 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв. в приміщені Управління Укртрансінспекція у м. Києві відбудеться розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту № 006963.

Як зазначив позивач у позовній заяві, даний супровідний лист відповідачем-2 було надіслано на адресу: АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою позивач не проживає, а місцем реєстрації та проживання позивача є: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорту позивача з відміткою про місце проживання (місце реєстрації).

Таким чином позивач стверджує, що лише 05.11.2015 р. отримав супровідний лист від 20.10.2015 р., тобто після розгляду відповідачем-2 справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства у сфері здійснення державного регулювання на автомобільному транспорті.

Разом із супровідним листом 05.11.2015 р. позивач отримав Акт № 006963 про проведення перевірки транспортного засобу марки DAF ТЕ95ХF430, державний номер НОМЕР_1 та напівпричепу бортового - RENDERS В3, державний номер НОМЕР_2 та розрахунок №1 від 13.10.2015 р., відповідно до якого позивачу призначено плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самостійних машин і механізмів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до якого 23.11.2015 р. водієм ОСОБА_3 було сплачено плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів в розмірі 169,22 грн.

Щодо наданого позивачем до матеріалів справа супровідного листа від 20.10.2015 р. №1273/7/13815 суд вважає за доцільне зазначити, що в даному листі відсутня адреса, на яку відповідачем було надіслано даний лист-запрошення, зазначено лише найменування отримувача, а тому ідентифікувати, куди саме Управлінням Укртрансінспекції у м. Києві було направлено вказаний лист не можливо.

Крім того, відповідачем до суду не надано жодних пояснень та доказів, які б спростували твердження позивача про факт отримання листа - запрошення саме датою, яка передувала розгляду справи позивача та отримання такого супровідного листа за належною адресою.

Таким чином орган державного контролю на момент розгляду справи про правопорушення, не маючи належного підтвердження отримання суб'єктом господарювання запрошення на розгляд справи про правопорушення, не мав право на застосування положень п.27 Порядку №1567 та розгляд справи за відсутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови від 12.11.2015 р. №025730 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 1 700,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову №025730 від 12.11.2015 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу начальника управління Укртрансінспекції у м. Києві Гринюка Олександра Анатолійовича про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 1 700,00 грн.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленимист. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур