Справа № 805/12453/13-а
Суддя: Молочна І. С.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р. Справа №805/12453/13-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 17:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молочної І.С.

при секретарі судового засідання Зимі М.О.

за участю

прокурора - Сєрової Н.С.

представника позивача не зявився

представника відповідача 1 не зявився

представника відповідача 2 не зявився

представника відповідача 3 ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Прокурора м. Донецька в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції в м. Донецьку Донецької області, Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування рішення від 22.07.2010 року про державну реєстрацію права приватної власності,-

встановив:

Позовні вимоги заявлені Прокурором м. Донецька в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції в м. Донецьку Донецької області, Комунального підприємства «БТІ м. Донецька», Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 22.07.2010 року про державну реєстрацію права приватної власності за фізичною особою ОСОБА_3, код ІПН НОМЕР_1, на будівлю торговельного павільйону літ. А-1 площею 130,2 кв.м., будівлю кафе літ. Б-1 площею 79,9 кв.м., загальною площею 210,1 кв.м., в т.ч. літ. В, Г, Д, Е самовільні, які розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 Б.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.11.2013 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2013 року вказане судове рішення скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року судові рішення по справі скасовані зі скеруванням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 03.08.2016 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судових засіданнях під час нового розгляду справи, представники Прокуратури та позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, оскільки спірним рішенням зареєстровано право приватної власності із порушенням вимог містобудівного законодавства.

При цьому, обґрунтовуючи правомірність звернення саме Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до суду із заявленим позовом, позивач покликається на те, що виключно він є тим органом, що здійснював контроль за дотриманням вимог містобудівного законодавства під час будівництва обєкта.

В свою чергу, обґрунтовуючи правомірність та підставність представництва прокурором інтересів держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Прокуратурою Донецької області зазначено, що відповідно до Положення про архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, Інспекція не наділена повноваженнями самостійно оскаржувати до суду незаконну державну реєстрацію права власності.

Відповідач-3 - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області проти позову заперечив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у запереченнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 заперечив проти позову в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуваним рішенням вчинено державну реєстрацію права приватної власності відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року по справі № 2а-9345/10/0570, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.04.2011 року, позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" про визнання дій Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька протиправними щодо відмови у прийнятті заяви про проведення технічної інвентаризації, видачу технічного паспорта на обєкт нерухомого майна - будівлю кафе, торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 б; зобовязання Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" провести на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" у справі № 40/60 від 25.03.2009 року державну реєстрацію за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на обєкт нерухомого майна - будівлю кафе, торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 б задоволено повністю, визнано дії Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" протиправними щодо відмови у прийнятті заяви про проведення технічної інвентаризації, видачу технічного паспорта на обєкт нерухомого майна - будівлю кафе, торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 б; зобов'язано Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" провести на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" у справі № 40/60 від 25.03.2009 року державну реєстрацію за Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 на обєкт нерухомого майна - будівлю кафе, торгівельний павільйон, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 б.

На підставі вказаного судового рішення та рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" у справі № 40/60 від 25.03.2009 року Реєстраційною службою Ворошиловського районного управління юстиції в м. Донецьку Донецької області 22.07.2010 року зареєстровано право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (реєстраційний номер майна 31030944).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 18.04.2013 року по справі № К/9991/30794/11 вищевказану постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.04.2011 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Після скасування вказаного судового рішення прокурор м. Донецька звернувся до суду в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції в м. Донецьку Донецької області з позовом про скасування рішення від 22.07.2010 року про державну реєстрацію права приватної власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.11.2013 року позовні вимоги прокурора м. Донецька задоволено з посиланням на ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно якої у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2013 року вказане судове рішення скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що позивач взагалі не звертався із заявою про внесення запису про скасування державної реєстрації прав власності на будівлю торговельного павільйону літ. А-1, будівлю кафе літ. Б-1 за фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, відтак з боку відповідача його права не могли бути порушені.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року судові рішення по справі скасовані зі скеруванням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що суди попередніх інстанцій не перевірили, що згідно положень законодавства України, що були чинні на час звернення з позовом, так і чинні на час розгляду справи, Державну архітектурно-будівельну інспекцію не наділено правом на звернення з позовом до реєстраційної служби про скасування реєстрації права приватної власності фізичної особи; суду першої інстанції необхідно було дослідити, які саме інтереси держави або державного органу порушені у даному випадку, та чи обґрунтовано прокурор звернувся з даним позовом в інтересах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області.

Під час нового розгляду справи заявник по справі прокурор м. Донецька позовні вимоги підтримав; надав пояснення щодо підстав звернення до суду, а саме.

З посиланням на рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, що відповідало аб. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру в редакції станом на час звернення до суду.

Згідно Положення про архітектурно-будівельної інспекції України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011, Інспекція, будучи відповідальним суб'єктом, не наділена повноваженнями самостійно оскаржувати до суду незаконну державну реєстрацію права власності, з огляду на що прокурор звернувся з відповідним позовом.

Позивач Державна архітектурно-будівельна інспекція України в наданих поясненнях позовні вимоги підтримала, зазначивши, що прокурор мав законні підстави для звернення до суду в інтересах Інспекції, адже Інспекція була тим органом, що здійснював контроль за дотриманням вимог містобудівного законодавства під час будівництва об'єкта.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення учасників по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Щодо підстав звернення до суду прокурора в інтересах держави.

Згідно з статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на час звернення до суду 27.08.2013 року), представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями).

Відповідно до частини другої статті 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно вказаних положень законодавства прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, тобто, користується певною дискрецією у цьому питанні.

Крім того, згідно законодавства України станом на 27.08.2013 року прокуратура була наділена повноваженнями загального нагляду за додержанням законів згідно ст. 121 Конституції України, ст. 1, 4, 5 Закону України Про прокуратуру, що дозволяло їй встановлювати порушення законодавства України під час виконання вказаних функцій.

Дотримання законодавства під час державної реєстрації прав власності на нерухоме майно також було предметом загального нагляду за додержанням законодавства, і прокуратура мала підстави встановлювати порушення законодавства та вживати заходи для їх усунення, в тому числі, і шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин суд вважає, що у прокурора м. Донецька станом на 27.08.2013 року були повноваження з встановлення порушень законодавства у сфері реєстрації прав власності на нерухоме майно та реагування на виявлені порушення, зокрема, і шляхом звернення до суду.

Щодо повноважень та права Державної архітектурно-будівельної інспекції України на звернення до суду щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно

Станом на 27.08.2013 року статус та повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції України визначалися відповідним Положенням, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011 «Про Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України».

Згідно п. 1 Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Ознайомлення зі змістом вказаного Положення дає підстави суду для висновку про те, що Держбудінспекція не була наділена жодними повноваженнями у сфері державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, тоді як повноваження вказаного органу поширювалися виключно на реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, і право на звернення до суду вказаної установи стосується виключно захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю та контролю у сфері житлово-комунального господарства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у Держбудінспекції України та її територіальних органів не було підстав від свого імені звертатися з позовом про оскарження рішення органу реєстрації про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно незалежно від того, чи дотримано норми законодавства під час спорудження об'єкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно, Прокурор м. Донецька не мав підстав звертатися до суду в інтересах держави в особі вказаної установи, оскільки вказана установа не є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що вимагається згідно ст. 60 КАС України.

З врахуванням викладеного у Прокурора м. Донецька були відсутні підстави для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Держбудінспекції України, що є самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог незалежно від відповідності законодавству оскаржуваного рішення від 22.07.2010 року.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що згідно ст. 60 КАС України у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Проте, Прокурор м. Донецька не скористався правом виступити самостійно позивачем у суді.

Щодо позовних вимог по суті суд вважає необхідним зазначити про слідуюче.

Згідно матеріалів справи встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 18.04.2013 року по справі № К/9991/30794/11 вищевказану постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.04.2011 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Тобто, судовим рішенням, що набуло законної сили, скасовано підставу реєстрації права приватної власності за фізичною особою ОСОБА_3, код ІПН НОМЕР_1, на будівлю торговельного павільйону літ. А-1 площею 130, 2 кв.м., будівлю кафе літ. Б-1 площею 79, 9 кв.м., загальною площею 210,1 кв.м., в т.ч. літ. В, Г, Д, Е самовільні, які розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Роздольна, буд. 10 Б.

Вказана ситуація врегульована ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції станом на 27.08.2013 року), у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

В матеріалах справи відсутні докази звернення Прокурора м. Донецька до органу реєстрації з повідомленням про прийняття відповідного судового рішення, що скасовує постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2010 року по справі № 2а-9345/10/0570.

Відповідно, орган реєстрації жодного звернення щодо скасування попереднього рішення не розглядав, у задоволенні таких звернень не відмовляв.

Між тим, за відсутності такого звернення орган реєстрації не міг взагалі порушити будь-чиї права, свободи чи інтереси, відтак підстави для оскарження його рішень, дій чи бездіяльності відсутні.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2016 року.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Молочна І. С.