Справа № П/811/1510/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2016 рокусправа № П/811/1510/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Олікс" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 р. у справі № П/811/1510/15 за позовом Приватного підприємства "Олікс" до Департаменту інфраструктури та промисловості Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградської обласної державної адміністрація, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна компанія "Транспортні лінії України", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення конкурсного комітету, визнання протиправним та скасування наказу про введення в дію рішення конкурсного комітету в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Олікс» про визнання нечинним рішення конкурсного комітету з перевезення пасажирів на внутрішньо-обласних автобусних маршрутах загального користування від 11.03.2015 р., оформлені протоколом № 1 засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 11 березня 2015 року, в частині об'єктів конкурсу №14 "Кіровоград - Бобринець", №20 "Кіровоград - Долинська" та №29 "Кіровоград - Долинська": про недопущення ПП "Олікс" до участі у конкурсі за об'єктами конкурсу № 14 "Кіровоград - Бобринець", №20 "Кіровоград - Долинська" та №29 "Кіровоград - Долинська"; про визначення переможцем конкурсу за об'єктом №14 "Кіровоград - Бобринець" ФОП ОСОБА_1; про визначення переможцем конкурсу за об'єктом №20 "Кіровоград - Долинська" ТОВ "Автомобільна компанія "Транспортні лінії України" та таким, що посів друге місце за даним об'єктом конкурсу ФОП ОСОБА_2. Суд також відмовив і у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту інфраструктури та промисловості Кіровоградської обласної державної адміністрації від 10 квітня 2015 року № 22-08 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету від 11 березня 2015 року та укладення договорів про перевезення пасажирів автомобільним транспортом", в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з організації та перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування від 11.03.2015 р. щодо недопущення ПП "Олікс" до участі в конкурсі, який відбувся 11 березня 2015 року за жодним із заявлених об'єктів конкурсу та визначення за об'єктом конкурсу № 14, маршрут "Кіровоград - Бобринець" переможцем перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1; за об'єктом конкурсу № 20 "Кіровоград - Долинська" переможцем перевізника-претендента ТОВ "Автомобільна компанія "Транспортні лінії України", а таким що посів друге місце визначити ФОП ОСОБА_2

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, задовольнивши адміністративний позов. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про правомірність недопущення ПП «Олікс» до участі у конкурсі з визначення перевізника з огляду на те, що останнім були подані достовірні відомості в анкеті до заяви про участь у конкурсі в якості перевізника-претендента, правильно визначені повні роки експлуатації транспортних засобів та середньооблікова кількість працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та пояснили суду, що поняття «повний рік», на їх думку, відрізняються від поняття «календарний рік». Так, відлік повного року, який складає 12 календарних місяців, має починатись від дати реєстрації транспортного засобу на відміну від календарного року, який починається 1 січня і завершується 31 груднем року. При визначенні повних років експлуатації транспортного засобу позивачем враховувалась дата його реєстрації, яка свідчить про початок експлуатації. Відповідачами, у свою чергу, відлік років експлуатації здійснений з року виготовлення транспортного засобу, незважаючи на те, що він був зареєстрований наприкінці календарного року, що виключає врахування такого року експлуатації, як повного. Правильним апелянт вважає і зазначення ним в анкеті середньооблікової кількості працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку - 218 працівників, розрахунок якої був здійснений відповідно до Інструкції, затвердженою Державним комітетом статистики № 286 від 28.09.2005 року.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення апеляційної скарги, пояснивши, що Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року, передбачений, у тому числі, такий показник, як строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації). Зважаючи на те, що позивачем невірно був визначений строк експлуатації транспортних засобів без врахування року їх виготовлення, подана їм інформація вважається недостовірною. Крім того, ПП «Олікс» також подавало документи на участь у конкурсі від 25.03.2015 року на інші обєкти, до участі в якому не було допущено через подачу недостовірної інформації в частині зазначення середньооблікової кількості працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку. При цьому, документи, що подавались позивачем на конкурс 25.03.2015 року в частині визначення кількості працівників 218 осіб є ідентичними тим, що подавались на конкурс 11.03.2015 року. Позивачем оскаржено рішення конкурсного комітету про недопущення до участі у конкурсі 25.03.2015 року. Кіровоградським окружним адміністративним судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що ПП «Оліс» не підтвердив обґрунтованість визначення середньооблікової кількості працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку 218 осіб, і це рішення суду набрало законної сили.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ «Автомобільна компанія «Транспорті лінії України» (отримало судову повістку 30.09.2016 року) та ФОП ОСОБА_3 (судова повістка повернулась за закінченням терміну зберігання), належним чином повідомлені про день місце і час розгляду справи, до суду не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 22.12.2014 р. №524-р "Про новий склад конкурсного комітету з перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування", затверджено склад конкурсного комітету з перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування (т.1 а.с.11).14.01.2015 року було видано наказ директора департаменту № 4-09 "Про проведення конкурсу на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування", згідно з яким, визначено перелік маршрутів, які є об'єктами конкурсів, затверджено умови конкурсу та визначено відповідальну особу за забезпечення підготовки і проведення конкурсу (т.1 а.с.12). 22.01.2015 року у газеті Кіровоградської обласної ради та обласної державної адміністрації "Народне слово" опубліковано оголошення про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на 11 та 18 березня 2015 року (т.1 а.с.13). 11 березня 2015 року відбулось засідання конкурсного комітету. Рішенням конкурсного комітету, закріпленого в протоколі засідання конкурсного комітету, переможцем на об'єкті конкурсу № 14, маршрут "Кіровоград-Бобринець" визнано ФОП ОСОБА_1, а на об'єкті конкурсу № 20, маршрут "Кіровоград-Долинська" визнано ТОВ "Автомобільна компанія "Транспортні лінії України", а таким, що посів друге місце ФОП ОСОБА_2 За об'єктом конкурсу № 29, маршрут "Кіровоград-Долинська" переможця не визначено, в зв'язку з відсутністю претендентів. ПП "Олікс" конкурсним комітетом не допущено до участі в конкурсі, за жодним із об'єктів конкурсу (т.1 а.с.24-25). Наказом Департаменту інфраструктури та промисловості Кіровоградської ОДА від 10.04.2015 року №22-08 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету від 11.03.2015 року та укладення договорів про перевезення пасажирів автомобільним транспортом" було введено в дію рішення конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування щодо визначення переможців конкурсу, який відбувся 11 березня 2015 року.

Щодо доводів про помилковість висновків суду першої інстанції про правомірність спірного рішення конкурсного комітету про надання ПП «Оліс» неправдивої інформації про середньооблікову кількість працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку 218 осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, ПП «Оліс» заявляло про свою участь у конкурсах на перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування - 11 та 25 березня 2015 року. Рішеннями конкурсного комітету від 11 та 25 березня 2015 року йому було відмовлено у допуску до участі у конкурсі через подачу недостовірної інформації. При цьому, однією із підстав відмови в участі в обох конкурсах стала подача недостовірної інформації про середньооблікову кількість працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку 218 осіб. ПП «Оліс» оскаржило зазначені рішення конкурсного комітету у судовому порядку. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року (справа № П/811/3108/15) ПП «Оліс» відмовлено у задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що позивач поданими до конкурсу документами не підтвердив обґрунтованості фіксування в пункті 2 Анкети середньооблікової кількості працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку 218 осіб. Рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2016 року. Як пояснили представники сторін у судовому засіданні, до участі в конкурсах 11 та 25 березня 2015 року ПП «Оліс» подавались ідентичні документи на підтвердження зазначеної кількості працюючих осіб.

За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У справі № П/811/3108/15 сторонами (позивачем та відповідачем) були ті самі особи, що у цій справі ПП «Оліс», Департамент інфраструктури та промисловості Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградська обласна державна адміністрація. Встановлена судовим рішенням обставина подача ПП «Оліс» недостовірної інформації про середньооблікову кількість працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, 218 осіб, є такою, що не підлягає доказуванню з огляду на те, що на конкурс від 11.03.2015 року подавались ідентичні документи про зазначену кількість працівників, що і на конкурс від 25.03.2015 року.

Представники апелянта наполягали на тому, що встановлені у вказаній вище справі обставини не можуть вважатись такими, що мають значення для правильного вирішення спору. Крім того, ПП «Оліс» подана заява до Верховного Суду України про перегляд судових рішень. Проте, колегія суддів вважає такі доводи неспроможними, оскільки, як зазначалось вище, рішення суду, якою встановлена обставина подачі недостовірної інформації, набрало законної сили, а правові наслідки перегляду судових рішень врегульовані статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України (підстави для провадження за ново виявленими обставинами).

Щодо доводів про помилковість висновків суду першої інстанції про правомірність спірного рішення конкурсного комітету про надання ПП «Оліс» неправдивої інформації в частині визначення повних років експлуатації транспортних засобів колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 29 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 грудня 2008 року ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і документи, серед яких: перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою "з місцем водія/без місця водія"), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті; анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку. До заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів. Графа 2 анкети передбачає зазначення строку експлуатації (повні роки з року виготовлення) автобусів, що заявлені на конкурс. Під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів за показниками, визначеними пунктом 40 Порядку, серед яких є і строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації).

Тобто, Порядок зобовязує конкурсний комітет враховувати як рік виготовлення транспортного засобу, так і строк його фактичної експлуатації. При цьому, фактична експлуатація транспортного засобу можлива лише після здійснення реєстрації у відповідних компетентних державних органах, незалежно від країни. Відтак, доводи апелянта про те, що повний рік експлуатації транспортного засобу не можна ототожнювати з календарним роком експлуатації, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу, зважаючи на те, що вказаний Порядок № 1081 не містить визначення термінології, що в ньому застосована, і допускає можливість неоднозначного трактування понять «повний рік», «фактична експлуатація», «строк експлуатації». Колегія суддів вважає, що обовязок держави полягає у належному нормативному регулюванні правовідносин, що виникають у різних сферах життєдіяльності суспільства, на що неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини, звернувши увагу Уряду України на низький рівень якості законодавчої бази і необхідність її приведення у відповідність Європейським правилам та стандартам з метою недопущення порушень прав фізичних та юридичних осіб.

Однак, доведеною є обставина подачі позивачем недостовірної інформації про середньооблікову кількість працівників за період року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку 218 осіб, тому рішення відповідачів про недопущення до участі у конкурсі від 11 березня 2015 року скасуванню не підлягає.

Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Олікс" - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 р. у справі № П/811/1510/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко