Справа № 2-а-4201/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. Справа № 2-а-4201/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: суб'єкта підприємницької діяльності - громадянки ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі - ДПІ м. Вінниці) з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - громадянки ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1І.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 13.08.2010 року відповідач має заборгованість перед бюджетом по сплаті єдиного податку у сумі 1191,19 грн., що виникла внаслідок порушення СПД ОСОБА_1 ч. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва".

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду клопотання (вх. №3321 від 09.02.2011 року) про розгляд справи в порядку письмового провадження, окремо зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання жодного разу не зявився, повноважного представника не направив, про час, дату та місце судових засідань неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином. Відповідно до вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом прийнято всі міри для належного повідомлення відповідача про час, день і місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи дані обставини, судом прийнято рішення продовжити розгляд справи у відсутність відповідача, і вирішити справу на підставі наявних доказів.

Частиною 4 ст. 122 КАС України, передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі сторони, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що від позивача надійшла заява про розгляд справи без його представника, а відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином неодноразово повідомлений про місце і час розгляду справи, та відсутності потреби заслуховувати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України "Про державну підтримку малого підприємництва" визначено правові засади державної підтримки суб'єктів малого підприємництва незалежно від форми власності з метою якнайшвидшого виходу із економічної кризи та створення умов для розширення впровадження ринкових реформ в Україні. Ст. 1 цього Закону встановлено, що суб'єктами малого підприємництва є фізичні особи, зареєстровані у встановленому законом порядку як суб'єкти підприємницької діяльності.

СПД ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Вінницької міської ради 21.08.2006 року за ідентифікаційним номером фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1 (а.с. 4).

Частиною 1 ст. 11 Законом України "Про державну підтримку малого підприємництва" передбачено, що для суб'єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, яка передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

СПД ОСОБА_1 01.12.2008 року отримала свідоцтво серії Ж №3730499 (а.с. 5), на підтвердження того, що вона є платником єдиного податку.

В абз. 1 та 2 п. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" вказано, що ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць, а у разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Судом встановлено, що за вид діяльності, який здійснює відповідач, встановлено ставку єдиного податку у розмірі 150,0 грн. за календарний місяць. Відповідач на підставі документа сплатив 150,0 грн. єдиного податку при одержанні свідоцтва серії Ж №373049 (а.с. 5), яким підтверджено, що вона є платником єдиного податку.

Абзацом 5 п. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", яким передбачено, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця. У порушення вказаної норми СПД ОСОБА_1 єдиний податок по граничним строкам протягом 2009 року не сплатила, що призвело до заборгованості перед бюджетом у сумі 1191,19 грн., зокрема: боргу по сплаті єдиного податку - 1188,54 грн. та пені - 2,65 грн. Вказане підтверджено даними облікової картки платника станом на 31.12.2009 року (а.с. 14-17) і станом на 19.05.2010 року (а.с. 17) та обґрунтованим розрахунком ціни позову по СПД ОСОБА_1 (а.с. 18).

Підпунктом 3.1.1 ст. 3 Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на момент виникнення спірних відносин), який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), передбачено примусове стягнення активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед бюджетом по сплаті єдиного податку.

Згідно наданих документів, судом встановлено, що заходи щодо стягнення боргу з відповідача, зокрема: податкові вимоги від 24.07.2009 року №1/1914 (а.с. 7), від 26.03.2010 року №2/622 (а.с. 8) не дали результатів.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних осіб або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податку контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинний на момент виникнення спірних відносин).

Пунктом 1.2 вищезазначеного Закону (чинного на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.п. 5.2.1 та п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на момент виникнення спірних відносин), передбачено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п. 4.2 та п. 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених п.п. 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п. 5.2.2 п. 2 ст. 5 вищезазначеного Закону (чинного на момент виникнення спірних відносин), у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати, скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підпунктом 3.1.1 ст. 3 Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на момент виникнення спірних відносин), який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), передбачено примусове стягнення активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Оскільки, відповідачем до суду не надано підтвердження сплати податкового боргу, згідно податкових вимог №1/1914 від 24.07.2009 року і №2/622 від 26.03.2010 року та своєчасного звернення до контролюючого органу або суду із скаргою про перегляд вищезазначених рішень, суд прийшов до висновку, що податковий борг по єдиному податку є узгодженим і підлягає сплаті СПД ОСОБА_1

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а також те, що на час розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів погашення заборгованості перед бюджетом по сплаті єдиного податку, суд приходить до висновку позов задовольнити повністю.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - громадянки ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом у сумі 1191,19 грн. (одна тисяча сто дев'яносто одна гривня дев'ятнадцять копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович