Справа № 265/1334/16-а
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/1334/16-а
Провадження №2-а/265/50/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Осіпенко С.І.,

представника позивача, прокурора Голінко І.І.,

представника відповідача Матвієнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області Кіора О.В. в інтересах неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_4 до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити певні дії,

третя особа - Межрегіональне вище професійне будівельне училище міста Краматорська, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_4, посилаючись на наступне. Маріупольською місцевою прокуратурою № 2, при перевірці Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради(надалі ЗОШ № 2) щодо додержання вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині виплати одноразової грошової допомоги випускникам зазначеного закладу було встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною - сиротою. Статус дитини - сироти, ОСОБА_4 було надано рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20 листопада 2013 року за № 863, у зв'язку з чим ОСОБА_4 навчався у відповідача й перебував на повному державному утриманні. Відповідно до інформації з ЗОШ № 2 встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 є випускником зазначеної школи, яку закінчив у 2015 році. На даний час ОСОБА_4 навчається у Державному закладі «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище міста Краматорська» та знаходиться на повному державному утриманні. Згідно наказу директора відповідача ОСОБА_4 після закінчення навчання виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 42,50 грн., яка була останнім отримана в листопаді 2015 року. При вказаній виплаті відповідач керувався п. п. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 5 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що дорівнює 42,50 грн. Однак відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Крім цього за п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набуття чинності цим Законом, діють лише в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, оскільки норми Постанови КМУ № 226 від 5 квітня 1994 року прийняті до набрання чинності Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», та досі не приведені у відповідність до цього Закону, при вирішенні питання про виплату одноразової грошової допомоги випускникам підлягають застосуванню саме норми ч. 7 ст. 8 вказаного Закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень, тому випускники шкіл-інтернатів 2015 року з категорії дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці до 18 років повинні були отримати одноразову грошову допомогу у розмірі 7716 гривень. Таким чином відповідачем не виплачено ОСОБА_4, одноразову грошову допомогу в розмірі 7673,50 грн. Оскільки при порушенні законних прав ОСОБА_4 останній був неповнолітній, то прокурором Маріупольської місцевої прокуратури № 2 на захист інтересів дитини - сироти, був поданий вказаний позов, за яким прокурор просив суд визнати неправомірною бездіяльність Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради щодо невиплати випускнику ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі 7673,50 гривень.

Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області Голінко І.І. який діє на підставі посвідчення, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позицію викладену в позовній заяві підтримує в повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, Матвієнко Т.А., в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу за її відсутності з урахуванням письмових заперечень.

Згідно письмових пояснень наданих до суду, відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, вказуючи, що у ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» закріплено, що до осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, відносяться особи віком від 18 до 23 років, яким відповідно до ст. 8 вказаного Закону повинна бути виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку при працевлаштуванні, а оскільки дитина продовжила навчання на повному державному забезпеченні, то їй повинна бути виплачена грошова допомога за постановою КМУ № 226. Інакше за позицією прокурора дитині повинна виплачуватись така грошова допомога двічі кожного разу після закінчення нею навчання. Вказувала також, що усі витрати на виплату допомоги та державне утримання дітей заноситься до статей кошторису, який самостійно не складається школою-інтернатом, а узгоджується з департаментом освіти в Донецькій області на підставі нормативних актів КМУ та законів України. Таким чином відповідач вважає, що жодним чином не було порушено права неповнолітньої дитини, тому позов прокурора як необґрунтований не підлягає задоволенню, бо школа-інтернат діяла у межах законодавства України.

Представник Межрегіональноного вищого професійно будівельного училища міста Краматорська в судове засідання не з'явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Матеріалами справи було встановлено, що ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 512 від 9 червня 2000 року, здійснений відділом реєстрації актів громадянського стану міста Кроматорська Донецької області. (а. с. 10).

На підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20 листопада 2013 року № 863, ОСОБА_4 було надано статус дитини-сироти. ( а.с.12)

Згідно інформації Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є випускником ЗОШ № 2 2014 - 2015 навчального року. Сума отриманої випускної допомоги складає 42,50, яка отримана в листопаді 2015 року ( а.с.6)

Згідно копії наказу № 109 від 4 вересня 2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було зараховано з 1 вересня 2015 року на повне державне утримання до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище міста Краматорська» (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (набув чинності з 2 лютого 2005 року) (далі за текстом постанови - Закон) випускники закладів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - є особами, які перебували на повному державному забезпеченні у закладі для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, і закінчили своє перебування у зазначеному закладі у зв'язку із закінченням навчання.

Згідно до ст. 2 Закону законодавство України про соціальний захист дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, складається з Конституції України, цього Закону та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини, пов'язані з наданням матеріальної, соціальної та правової допомоги дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

За ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

На підставі ч. 7 ст. 8 Закону (в редакції, що діє з 7 червня 2012 року) випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно до ч. 9 ст. 8 Закону державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

При цьому за п. 2 Прикінцевих положень Закону вказано, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі ст. 25 Закону порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

За ст. 39-9 Закону порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до ст. 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

При цьому за п. 3 Прикінцевих положень Закону вказано, що Кабінету Міністрів України в шестимісячний термін з дня набрання чинності цим Законом необхідно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону та забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно до пп. 4 п. 13 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів.

На підставі перелічених норм суд дійшов висновку, що положення пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» не були приведені у відповідність до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», тому не відповідають його положенням, викладеним у ч. 7 ст. 8 вказаного Закону.

Оскільки підзаконні акти не мають вищу юридичну силу над законами України, а також враховуючи п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», то застосування при виплаті випускної допомоги неповнолітньому ОСОБА_4, дитині - сироті, представниками відповідача було неправомірно виплачено суму такої допомоги на підставі положень пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» в сумі 42,50 грн. замість передбаченого ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» розміру, що повинен бути не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, який встановлений Законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» вбачається, що в 2015 році було встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня в розмірі 1286,0 гривень.

Таким чином при проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4, як випускнику Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради, у 2015 році представникам відповідача необхідно було здійснити таку виплату в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, що дорівнює відповідно 7716,0 гривень (1286,0 х 6 = 7716).

На підставі переліченого, порівнюючи нараховані до сплати та виплачені ОСОБА_4 представниками відповідача суми із розмірами, які повинні були бути нараховані неповнолітньому, суд прийшов до висновку, що до сплати ОСОБА_4 були розраховані суми, які не відповідають розмірам, визначеним законом (7716,0 грн. > 42,50 грн.), тому різницю між наведеними розмірами випускної допомоги відповідачу Маріупольської загальноосвітньою школою-інтернатом 1-11 ступенів № 2 Донецької обласної ради необхідно нарахувати ти виплатити неповнолітньому ОСОБА_4, яка дорівнює 7673,50 грн. (7716,0 - 42,50 = 7673,50).

Суд при цьому відхиляє посилання представників відповідача на те, що право на отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_4. мав лише при працевлаштуванні після закінчення закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, бо Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» не робить розмежування проведення виплати в розмірі не менше 6-ти мінімальних прожиткових мінімумів таким дітям, як зазначено у ч. 7 ст. 8 вказаного Закону, на таку виплату при продовженні навчання та при працевлаштуванні, як наведено у постанові КМУ № 266, а лише надає право Кабінету Міністрів України, як зазначено у ст. ст. 25 та 39-9 Закону, встановлювати та затверджувати порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в тому числі в частині виплат, передбачених ч. 7 ст. 8 Закону.

Таким чином ст. 8 Закону чітко встановлює, що усі випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повинні бути забезпечені за рахунок такого навчального закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, незалежно від того продовжують вони далі навчання у іншому закладі або працевлаштуються.

На підставі переліченого позовні вимоги Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 в інтересах ОСОБА_4, до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про визнання неправомірної бездіяльності та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу підлягають задоволенню шляхом визнання дій відповідача Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради неправомірними із зобов'язанням його провести нарахування та виплату ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з відрахуванням проведених раніше виплат.

При цьому вимоги прокурора в частині зобов'язання відповідача Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради нарахувати та виплатити конкретно визначену прокурором суму грошей не відповідає положенням, закріпленим у ч. 7 ст. 8 Закону, а також виходить за межі повноважень прокурора та суду при вирішенні наявного спору, оскільки такими функціями наділений лише відповідач, як суб'єкт владних повноважень.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області Кіора О.В. в інтересах неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_4 до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради щодо невиплати в повному обсязі випускнику з числа дітей-сиріт ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»

Зобов'язати Маріупольську загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з відрахуванням проведених ОСОБА_4 виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя