Справа № 2-а-4833/10/0270
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4833/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Воробйової І.А.

при секретарі судового засідання: Чернишук О.М.

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження "Про розірвання договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом з приватним підприємцем ОСОБА_1 від 21 січня 2003 року та від 23 грудня 2003 року" № 537 від 8.11.2010 р.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, тим, що ОСОБА_1, відповідно до укладених з райдержадміністрацією договорів, здійснював перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Однак, 3.09.2010 р. позивач отримав листа, яким його попереджено про розірвання договорів перевезення. Не погоджуючись з розірванням угод позивач надав відповідь, в якій висловив свою незгоду та повідомив, що в даному випадку питання щодо розірвання правочинів слід вирішувати в судовому порядку. Однак, 8.11.2010 р. райдержадміністрація винесла розпорядження, яким з 10 листопада 2010 р. розірвала в односторонньому порядку договори перевезення укладені з ОСОБА_1

Таке розпорядження позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на законність прийнятого рішення. Так, обґрунтовуючи свою позицію представник зазначив, що з 2005 року до райдержадміністрації надходять скарги громадян та листи державних установ щодо незадовільного стану забезпечення перевезень пасажирів ФОП ОСОБА_1 В звязку з порушенням ОСОБА_1 умов, укладених з ним договорів перевезення, а також керуючись положеннями вимог чинного законодавства райдержадміністрацією і прийнято рішення про дострокове розірвання договорів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши думку осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

21 січня 2003 року та 23 грудня 2003 року між Жмеринською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладені договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом (далі договори перевезення), відповідно до зазначених у договорах маршрутах.

У пунктах 7 13 договорів перевезення передбачені умови, відповідно до яких перевізник:

7. Забезпечує дотримання законодавчих та інших нормативно-правових актів, які стосуються перевезень пасажирів.

8. Виконує затверджений замовником розклад руху автобусів регулярністю не нижче 96 відсотків. Щомісячно надає звітність про додержання регулярності руху. Може вносити пропозиції замовнику що зміни розкладу руху з урахуванням попиту населення на послуги автотранспортних перевезень.

9. Здійснює збір виручки від пасажирських перевезень відповідно до встановлених тарифів.

10. Несе відповідальність за виконання та достовірність фінансово - господарських показників.

11. У разі порушення п.8 за кожний відсоток зниження регулярної руху одержує компенсацію у розмірі, .зменшеному на 10 відсотків щоквартально.

12. Забезпечує перевезення пільгових категорій населення відповідно до діючого законодавства України щодо надання права пільгового проїзду.

13. Зобовязаний предявляти для перевірки замовнику (уповноваженим особам) документи на право перевезення пасажирів.

4 березня 2004 року до вказаних договорів сторонами підписані додатки, якими, зокрема, продовжено термін дії договорів до 4 березня 2014 року, та до розділу «Умови договору»- «Замовник»введено пункт 7, в якому зазначено: «здійснювати з залученням Перевізника, розгляд скарг і пропозиції пасажирів по удосконаленню роботи маршруту і вживати заходи щодо усунення виявлених недоліків».

3 вересня 2010 року Жмеринська районна державна адміністрація Вінницької області приватному підприємцю ОСОБА_1 направила лист № 01.29-1582, яким повідомила про намір розірвання договорів перевезення. В даному листі, зокрема, зазначено, що підставою для розірвання договорів є порушення пунктів 7-10 угод, що виражається у зміні руху прямування транспорту на маршрутах, наявності інформації ВДАІ про те, що робота перевізника ОСОБА_1 не в повному обсязі відповідає вимогам нормативно-правових актів, невідповідність даних щодо обсягу виручки, неподання звітності про додержання регулярності руху. В звязку з чим, даним листом позивача офіційно попереджено про розірвання з 1.10.2010 р. договорів на перевезення.

8 листопада 2010 року Жмеринська районна державна адміністрація Вінницької області видала розпорядження «Про розірвання договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом з приватним підприємцем ОСОБА_1 від 21 січня 2003 року та від 23 грудня 2003 року»№ 537, яким прийняла рішення про розірвання з 10 листопада 2010 року з приватним підприємцем ОСОБА_1 договорів на перевезення пасажирів.

Підставою для прийняття такого рішення стали: лист територіального відділення головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області від 4.11.2010 р. № 02-2/6039, листи Відділення державної автомобільної інспекції ВДАІ з ОАТ Жмеринського району від 28.09.2010 р. № 7853 та від 6.11.2010 р., «численні скарги та нарікання від жителів територіальних громад району», лист попередження райдержадміністрації від 3.09.2010 р. № 01-29-1582, рекомендації управління транспорту ОДА від 12.10.2010 р. № 01-18/1098 та положення статей 13 та 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Не погоджуючись з зазначеним розпорядженням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені у статті 651 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до положень частин 1, 2 вказаної статті зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зазначені положення слід розуміти таким чином, що розірвання договору можливе лише за згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. В інших випадках розірвання договору можливе, якщо таке прямо передбачено договором або законом.

Так, в пунктах 14, 16 договорів перевезення зазначено, що договір може бути розірвано за взаємною згодою або якщо одна із сторін не виконує своїх зобовязань. Сторона, яка є ініціатором розірвання договору, попереджає іншу сторону не менш як за 30 днів. Спори, що виникають у процесі виконання договору розвязуються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», на який посилається представник відповідача, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу в разі порушення ним умов договору чи дозволу і призначити для роботи на автобусному маршруті загального користування (групі маршрутів) автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу зайняв наступне місце.

Зазначені вище умови договору та положення Закону не передбачають та не дають право органу виконавчої влади розірвати договір з автомобільним перевізником в односторонньому порядку, а отже, на думку суду, у даному випадку вирішувати питання щодо розірвання угод на перевезення пасажирів слід в судовому порядку.

Крім того, суд вважає зазначити й про наступне.

Як зазначалось вище, в оскаржуваному розпорядженні йдеться про систематичне порушення перевізником діючого транспортного законодавства та взято до уваги листи ТУ Головдержінспекції на автомобільному транспорті, ВДАІ, скарги жителів.

Разом з тим, зазначені у розпорядженні звернення надійшли до відповідача після направлення ним листа попередження про розірвання договорів, що вказує на прийняття такого рішення за відсутності на той момент достатніх підстав та умов. Станом на 03 вересня 2010 року жодних документів у відповідача не було, більш того, як вбачається із листів ТУ Головдержінспекції на автомобільному транспорті та ВДАІ, відповідні запити райдержадміністравція напраляла також вже після попередження позивача про припинення із ним договірних відносин.

На думку суду, при розгляді звернень, що надійшли від установ та громадян та які містяться в матеріалах справи, Жмеринською районною державною адміністрацією порушені умови додатків до договорів перевезення (а саме, пунктів 7 розділу «Умови договору Замовник») щодо розгляду скарг і пропозицій пасажирів, а саме, розгляд звернень громадян здійснювався без залучення перевізника. За його участі засідання комісії відбулось ще 13.05.2010 р. та за результатом його проведення не приймалось рішення щодо розірвання договорів перевезення.

На засіданні ж комісії, яке відбулось 26.08.2010 р. та на якому вирішено рекомендувати голові РДА попередити перевізника про намір розірвання договорів позивач запрошений не був.

Останнє, в свою чергу вказує на необєктивність та упередженість відповідача, оскільки розгляду відповідного питання, до його вирішення, у передбаченому договором порядку (за участю перевізника) не здійснювалось. Доказів протилежного суду не надано.

При вирішені даного спору суд також керується положеннями частини 1 статті 9 КАС України, відповідно до якої органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та нормами частини 3 статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без дотриманням принципу рівності перед законом, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, не обґрунтовано.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Мотивація та докази, надані відповідачем у власних запереченнях, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції відповідача покладеної в основу оскаржуваного рішення.

Беручи до уваги вищенаведене та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування розпорядження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації від 8.11.2010 р. № 537 "Про розірвання договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом з приватним підприємцем ОСОБА_1 від 21 січня 2003 року та від 23 грудня 2003 року".

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця -ОСОБА_1 3,40 грн. судового збору (сплаченого згідно квитанції №21 від 22.11.2010 р.)

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 31.12.10

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна 27.12.2010