Справа № 428/9695/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9695/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектору роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектору роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 034741 від 07.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора № 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ГУНП в Луганській області, рядовим поліції ОСОБА_2 серії АР № 034741 від 07.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до постанови, він 07 вересня 2016 року о 09-30 год. у м. Рубіжне по вул. Крірова, 19, керуючи автомобілем OPEL VIVARO, реєстраційний номер ВВ 0177 CI, проігнорував вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» з табличкою 5.33 «Пішохідна зона», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії АР № 034741 від 07.09.2016 року не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства України, тому вона підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві.

Відповідач інспектор № 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ГУНП в Луганській області, рядовий поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких також просив справу розглянути без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи правопорушення, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

07.09.2016 року інспектором № 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ГУНП в Луганській області, рядовим поліції ОСОБА_2 в м. Рубіжне по вул. Крірова, 19, було винесено постанову серії АР № 034741 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 07 вересня 2016 року о 09-30 год. у м. Рубіжне по вул. Крірова, 19, керуючи автомобілем OPEL VIVARO, реєстраційний номер ВВ 0177 CI, проігнорував вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» з табличкою 5.33 «Пішохідна зона», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «в» пункту 8.4 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із пунктом 3.1 розділу 3 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.33.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1 розділу 2 «Обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 07.09.2016 року в м. Рубіжному за допомогою персональних відеореєстраторів на одязі поліцейських та ретельно оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що поліцейськими не зафіксовано факту руху автомобіля позивача в забороненій зоні, адже відеозапис починається з моменту, коли автомобіль позивача вже був зупинений. Більш того, з відеозапису неможливо встановити чи дійсно позивач знаходився у зоні, початок якої позначено знаком 5.33. Відповідний знак 5.33 на відеозаписі відсутній, доказів його встановлення відповідачем до суду не надано.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведено і оскаржувана постанова в частині накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з тим, з вищевказаних відеозаписів також вбачається, що позивач на вимогу працівників поліції не предявив дійсний (діючий) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а отже в його діях були наявні ознаки правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Копія поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.09.2016 року, надана до суду позивачем, не береться судом до уваги, адже вказаний поліс не був предявлений позивачем працівникам поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і працівники поліції не могли знати про його існування.

Стосовно посилань позивача на те, що під час винесення спірної постанови не було виконано вимог ст. 33 КУпАП суд зазначає, що ч. 2 вказаної статті не розповсюджується на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про що прямо вказано в частині 2 цієї статті.

Посилання позивача на те, що його було позбавлено прав на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, використання допомоги адвоката є неналежними, адже по-перше позивач в судовому засіданні визнав, що жодних клопотань працівникам поліції він не заявляв, по-друге в судовому засіданні позивач пояснив що йому були зрозумілі всі його права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже він є юристом за освітою та має багаторічний стаж роботи, а по-третє позивач без жодних зауважень поставив підпис на зворотному боці оскаржуваної постанови під текстом із його правами та порядком оскарження постанови.

Версія позивача про те, що у нього при собі був дійсний (діючий) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але він вирішив його не показувати працівникам поліції, на думку суду є необґрунтованою, адже відеозаписом підтверджується, що позивач по-перше не предявив протягом всього часу розгляду справи про адміністративне правопорушення працівникам поліції дійсний поліс, а по-друге пропонував «зараз зїздити і оформити його» (фрагмент відеозапису з часу 09-22-25 на відеофайлі з реєстратору ВВ0052). Вищеказана версія позивача, на думку суду, викликана бажанням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові, яка стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, хоча в судовому засіданні судом було зясовано, що відеозапис правопорушення було зроблено за допомогою пристрою, що розташований на одязі поліцейського. Також в оскаржуваній постанові вказана вулиця «Крірова», хоча правильною назвою вулиці є проспект Переможців (після перейменування) або вулиця Кірова (до перейменування).

Разом з тим, відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, а також дрібна помилка в назві вулиці, жодним чином не вплинули на дотримання процесуальних прав позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку суду, законна, обґрунтована та справедлива постанова у справі про адміністративне правопорушення (в частині правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП) не може бути скасована внаслідок одних лише формальних недоліків, які жодним чином не вплинули на факт вчиненого правопорушення та не призвели до порушення процесуальних прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, розмір штрафу, який належить сплатити позивачу, не зміниться, адже штраф був накладений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектору роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034741 від 07.09.2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 17 жовтня 2016 року.

Суддя Д.Б. Баронін