Справа № 2а-7961/10/1070
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7961/10/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року в адміністративній справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області до Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, Виконавчого комітету Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Джинтама» про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області звернулось до суду з позовом у якому просило скасувати рішення Виконавчого комітету Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області від 17.11.2003 року № 41 «Про оформлення права власності на будівлі колишньої бази відпочинку «Волна».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року закрито провадження у справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3 КАС України містить положення, згідно з яким адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно Рішенню Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 р. у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Рішенням виконавчого комітету Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області від 17.11.2003 року № 41 «Про оформлення права власності на будівлі колишньої бази відпочинку «Волна» вирішено оформити право комунальної власності на будівлі колишньої бази відпочинку «Волна» за територіальною громадою с. Толокунь в особі Толокунської сільської ради та доручено Вишгородському бюро технічної інвентаризації зареєструвати це право і видати відповідне свідоцтво.

Із матеріалів справи вбачається, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане територіальній громаді с. Толокунь в особі Толокунської сільської ради 25 листопада 2003 р. (т. 2, а.с. 75).

Таким чином, оскільки з видачею Свідоцтва про право власності спірне рішення було реалізоване, тобто вичерпало свою дію, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що оспорювання правомірності набуття спірного майна має вирішуватися у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно ж до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 199, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 18 жовтня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.