Справа № 820/3454/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 жовтня 2016 р. № 820/3454/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання незаконним висновку та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, у якому з уточненням позовних вимог просила суд зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 № 156 від 17.09.1980 року, який було зроблено в Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, змінивши запис про національність матері з росіянка на німка.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження від 17.09.1980 року № 156, складеного відносно неї виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, у якій просила змінити запис про національність матері з «росіянка» на «німка». На підтвердження чого надала відповідачеві відповідні документи. За результатами розгляду заяви відповідачем 12.01.2016 року прийнято висновок, яким відмовлено у задоволенні вказаного звернення, чим на думку позивачки порушено її право на збереження та підтвердження її належності до німецької нації.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, де вказав, що проти задоволення позовних вимог про внесення змін до актового запису про народження № 156 від 17.09.1980 року, складеного виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області на ОСОБА_2 в частині зміни запису про національність матері з «росіянка» на «німка»не заперечує.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 народилася 02.09.1980 року у смт. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, про що здійснено актовий запис № 156 від 17.09.1980 р. З копії свідоцтва про народження серії ВЛ № 437860 вбачається, що батьками позивачки є ОСОБА_3, за національністю «болгарин» та ОСОБА_4, за національністю «росіянка».

З метою виправлення відомостей щодо своєї національності та національності матері позивачка звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській з письмовою заявою про внесення змін до актового запису, до якої долучила низку документів, які, на її думку, підтверджували помилкове зазначення національності її матері як росіянки.

12.01.2016 року відповідачем складено висновок, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану в частині виправлення національності матері позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 6, ч.ч. 3, 4 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану в тому числі проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.1, 2.12 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за встановленою формою.

Так, із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що в актовому записі про народження матері позивачки № 59 від 30.07.1949 року, складеному «Веслянским сельсоветом, Железнодорожного района Коми АССР» на ОСОБА_5 графа «національність» дитини не передбачена.

В актовому записі про шлюб бабусі позивачки № 80 від 17.09.1959 року, складеного виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області на ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_6) ОСОБА_7 національність бабусі-німка.

Із дослідженого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану вбачається, що в актових записах про шлюб матері позивачки № 24 від 28.04.1969 року, складеного виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на ОСОБА_8 та Василєву (після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_8), про розірвання шлюбу № 83 від 06.03.1981 року, складеного територіальним відділом ЗАГС м. Печори Республіки Комі РФ на ОСОБА_8 та ОСОБА_4, про шлюб № 444 від 13.10.1983 року складеного територіальним відділом ЗАГС м.Печори Республіки Комі РФ на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після державної реєстрації шлюбу Арнаут) ОСОБА_9, про розірвання шлюбу № 52 від 20.06.1990 року, складеного відділом ЗАГС м.Комрат Республіки Молдова на ОСОБА_3 та ОСОБА_10 національність матері зазначена як «росіянка».

Розглядаючи вказаний спір, суд виходить з того, що предметом судового розгляду є правомірність рішень, дій та бездіяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень, а не встановлення національності матері позивачки.

Позивачкою ані під час звернення до органу РАЦС, ані у ході судового розгляду не подано доказів на підтвердження того, що у спірних правовідносинах мало місце помилкове внесення до актових записів відомостей, які не відповідають дійсності.

Долучені до матеріалів справи документи не містять доказів того, що реєстрація відомостей у актовому записі про народження позивачки в частині зазначення національності матері, проведена всупереч волі або вільній згоди останньої. Зазначення національності матері вживається в іншому варіанті ніж «німкеня», а том достовірно встановити цей факт, суд не може, як не може встановити і юридичного факту (належності до певної нації), які підлягають встановленню в порядку окремого провадження в межах цивільного судочинства.

Суд не заперечує право позивачки на збереження або відновлення своєї національності, однак у цьому випадку відповідні обставини не можуть і не повинні встановлюватись адміністративним судом за відсутності оскарження особою будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07.07.1995 року питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Частина друга статті 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позивачка може звернутись в порядку цивільного судочинства із заявою пpо встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки правом встановлювати юридичні факти адміністративний суд не наділений. Така правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року у справі №6-10646св13.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Закону України "Про національні меншини" від 25.06.1992 №2494-ХІІ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Отже, належність до тієї чи іншої нації визначається кожною особою на власний розсуд та належить до її особистих прав. Відповідно вирішення того до якої національності належить мати позивачки є її індивідуальним правом і не може бути вирішено без її волевиявлення за заявою іншої особи.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст.158-163 КАС України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання незаконним висновку та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя А.В. Зінченко