Справа № 345/1976/16-а
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1976/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адмністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Калуського району про визнання протиправним та скасування рішення, суд -

встановив:

що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення ОСОБА_2 сільської Ради від 08.12.2015р. №37 та визнати його протиправним.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в с. Копанки Калуського району по вулиці І. Франка, 8, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.02.1996 р. та зареєстрованого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації. За спадкодавцем право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,116га не було оформлене, тому із переходом до позивача прав на спадкове майно, перейшло і право користування земельною ділянкою, що підтверджується відомостями зі Справи по обліку громадських та присадибних земель с. Копанки, відповіддю управління Держкомзему в Калуському районі Івано-Франківської області, постановою Калуського міськрайонного суду від 06.05.2015р., згідно якого ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_4 перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,116га по вул. Франка, 8 в с. Копанки для обслуговування успадкованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Також дане право підтверджене постановою Калуського міськрайонного суду від 29.07.2015р. та постановою Калуського міськрайонного суду від 13.04.2016р., що в силу ст. 72 КАС України, не підлягає доказуванню.

З метою оформлення права власності на земельну ділянку під вказаними будівлями, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для подальшого оформлення права власності на неї. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 08.12.2015р. №37 позивачу по суті заяви відмовлено із відповіддю про те, що є спірне питання щодо розміру земельної ділянки.

Оскільки, спірне рішення відповідача порушує право позивача на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, а у зв'язку з цим є протиправним та підлягає скасуванню, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 08.12.2015р. №37.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав суду заяву, згідно якої позов підтримує, а справу просить розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада неодноразово у судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленена завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.1998 року, виданого державним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 7), після смерті ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. І.Франка, 8 в с. Копанки Калуського району належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. З відповіді управління Держкомзему в Калуському районі Івано-Франківської області від 30.03.2011 р. вбачається, що відповідно до справи по обліку громадських та присадибних земель с. Копанки колгоспу «Шляхом Ілліча» Калуського району Івано-Франківської області від 1974 року за ОСОБА_4 рахувалося 0,116 га землі по вул. І.Франка,8 в с. Копанки, в тому числі під городами 0,080 га, під дворами 0,036 га, в тому числі під будівлями 0,007 га (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При таких обставинах, до ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_4 перейшло право користування земельною ділянкою, площею 0,116 га, по вул. І.Франка,8 в с. Копанки, для обслуговування успадкованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, позивач, як власник будівель користується правом безоплатного отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Частина 3 ст. 121 ЗК України, передбачає, що розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у звязку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною цієї статті.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_2 сільської ради Калуського району від 08.12.2015р. №37 заяву ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,116 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Франка, 8 в с. Копанки. Натомість відповідачем було надано відповідь про вихід по згоді власника земельної комісії на місце, оскільки є спірне питання, щодо розміру земельної ділянки (а.с. 6).

Таким чином, спірне рішення ОСОБА_2 сільської ради Калуського району винесене з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, тим самим не доводив суду правомірності свого рішення, яке оскаржується.

Враховуючи, що рішення ОСОБА_2 сільської ради Калуського району від 08.12.2015р. №37 винесене з порушенням норм чинного законодавства та порушує право позивача на приватизацію земельної ділянки, дане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, або відповідного місцевого бюджету. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. На підтвердження понесених судових витрат стороною позивача подано квитанцію про оплату судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то з бюджетних асигнувань ОСОБА_2 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 120, 121 ЗК України, ст. 21, 377 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 11, 17, 18, 70-71, 94, 99-102, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

позов задоволити. Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 08.12.2015р. №37.

Стягнути з бюджетних асигнувань ОСОБА_2 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, а сторонами у цей же ж строк з часу одержання копії постанови.

Головуючий: