Справа № 820/4076/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 вересня 2016 р. № 820/4076/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

пр. відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області №109 від 20.07.2016 року Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), в частині проведення перевірки правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за період діяльності з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.

В обґрунтування позовних вимоги зазначила наступне. Позивач, ОСОБА_1, є приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №3435 від 20.07.1999 року. Відповідно до положень п. 14.1.226 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який провадить незалежну професійну діяльність за умови що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Тобто, в силу положень чинного податкового законодавства України позивач, як приватний нотаріус, є самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Відповідно приватний нотаріус не є фізичною особою - підприємцем. Не врахувавши вищевказані положення законодавства, 20 липня 2016 року начальником Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківської області було видано Наказ №109 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)», на підставі якого позивачу було вручено відповідне повідомлення від 20.07.2016 року № 15/10/20-23-13-04-15 про проведення у приватного нотаріуса ОСОБА_1 вищевказаної перевірки з 02.08.2016 року. У п. 2 даного Наказу визначається необхідність здійснити документальну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за період діяльності з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. Позивач не погоджується з положеннями п. 2 вищевказаного Наказу в часі проведення перевірки.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на виконання плану - графіку проведення документальних перевірок на III квартал 2016р. керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, п. 75.1 статті 75, статті 77, статті 82 глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" з урахуванням внесених змін від 24.12.2015 р. N 909-УІН, Харківською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області було видано наказ №109 від 20.07.2016 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1Є.».

21.07.2016р. на адресу платника податків ОСОБА_1, 62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, в-зд Набережний, 13, кв.73, направлено копію наказу від 20.07.2016р. №109 „Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1, повідомлення від 20.07.2016р. № 15/10/20-23-13-04-15 про початок перевірки з 02.08.2016р., та лист про надання документів до перевірки від 20.07.2016р. № 5522/10/20-23-13-04-15, які отримано платником податків ОСОБА_1 23.07.2016р.

29.07.2016р. Харківською ОДПІ отриманоа лист від 29.07.2016р. № 160/01-16 (вх. ОДПІ 15492/10) від платника податків ОСОБА_1 про оскарження в судовому порядку наказу від 20.07.2016р. № 109.

02.08.2016р. на юридичну адресу: смт. Пісочин, в-зд Набережний, 13, кв.73 було здійснено виїзд для вручення направлення № 401 від 02.08.2016р. про проведення

документальної планової виїзної перевірки, яке платник податків ОСОБА_1 відмовилась отримати.

02.08.2016р. Харківська ОДШ отримала лист від 02.08.2016р. № 163/01-16 від платника податків ОСОБА_1 в якому повідомляє, що 29.07.2016р. нею до ХОАС була подана позовна заява про скасування наказу від 20.07.2016р. №109, у зв'язку з цим до винесення судового рішення по суті заявлених нею позовних вимог ОСОБА_1 відмовляється отримати направлення від 02.08.2016р. № 401 та просить видати новий наказ, в якому не буде перевірки ЄСВ.

Листом від 11.08.2016р. № 5887/10/20-23-13-04-15 Харківською ОДПІ повідомлено „Про початок виїзної документальної планової перевірки та надання документів до перевірки".

До закінчення строку проведення перевірки - 15.08.2016р. платник податків ОСОБА_1 документи до перевірки не було надано, у зв'язку з чим, начальником ХОДПІ було прийнято рішення, яке оформлено наказом №167, про подовження строків проведення планової документальної перевірки платника податків ОСОБА_1 з 16.08.2016 строком на 5 робочих днів.

З 16.08.2016р. платник податків ОСОБА_1 надала до перевірки первинні документи, за результатами перевірки яких складено акт від 30.08.2016р. № 1272/20-23-13-04/НОМЕР_1, який 01.09.2016р. отримано особисто ОСОБА_1

Зазначеною перевіркою були встановлені наступні порушення, а саме:

- п. 178.2, п. 178.3 ст.178, п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями, занижено податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 4737,31 грн., в т.ч.: за 2013р.- 1694,47 грн., за 2014р.- 1433,35 грн., за 2015р. - 1609,49 грн., та військовий збір за 2015р. у сумі 160,95 грн.;

- п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755, п. 3.2 розділу 3 «Порядку заповнення та надання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, та сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, та сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) від 21.01.2014 року №49 самозайнятою особою не відображені суми доходів, виплачених фізичним особам - підприємцям в податкових розрахунках за формою №1-ДФ за II 2014р.; III кв.2014,1 кв.2015р„, IV кв.2015р.;

- не перерахування податку на доходи з фізичних осіб на суму 716,76 грн., що є порушенням п.п. 168.1.2., п.п.168.1.4, п.п.168.1.5, п.168.1 ст.168, абз. "а" п.171.2 ст.171, п. 176.2 (а) ст. 176 Податкового кодексу України;

- не перерахування військового збору на суму 124,02 грн., чим порушено п.161 , п.1.4, 1.5, 1.6 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ? із змінами та доповненнями;

- п.1 ч.2 ст. 6, п.2 ч. 1 ст. 7. ч.ІІ ст. 8. ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464, перевіркою донараховано єдиний внесок на загальну суму 52984,77 грн., в тому числі: за 2013р. в сумі 18506,55 грн., за 2013р. в сумі 16303,53 грн., за 2015р. в сумі 18174,68 грн. п.44.1, п.44.3 ст.44, п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. - не зберігання документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на

контролюючі органи;

- п.178.6 ст.178 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, неналежне ведення Книги обліку доходів і витрат.

Відповідно до п.п. 14.1.226 п.14.1 ст. 14 ПКУ самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб ".

Зобов'язання платника єдиного внеску визначені у статті 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, в абз.3 п.2 ст.6 зобов'язано платника єдиного внеску допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки.

Права органів доходів і зборів визначені в ст.13 вказаного Закону. Відповідно до абз.2 ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» органи доходів і зборів мають право проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно п.2 частини 1. ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначено: „Органи доходів і зборів мають право: „проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки".

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПКУ, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлений трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану - графіка перевірок".

Відповідно до п.77.4 ст.77 ПКУ про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно п.п.14.1.164 п.14.1 ст. 14 ПКУ, „План - графік документальних виїзних перевірок -перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року ".

Відповідно п.85.2 ст.85 ПКУ „Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки".

Згідно п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків ( його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Враховуючи вимоги п.81.1. ст.81 Податкового кодексу України, було складено акт від 02.08.2016р. № 35 /20-23-13-04/НОМЕР_1 «Про відмову отримання направлення №401 від 02.08.2016р. на проведення документальної планової виїзної перевірки» та, розпочато виїзну документальну планову перевірку платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.кл.п. НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.

Відповідно п.44.6 ст.44 Податкового Кодексу України «У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності».

16.08.2016 року ОСОБА_1 надала до перевірки первинні документи.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні податкової перевірки.

А відтак, позов, спрямований на оскарження дій або бездіяльності податкового органу щодо призначення та/або проведення перевірки, може бути задоволений лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки.

В даній ситуації спірна перевірка мала бути проведена відповідно до наказу від 20.07.2016 року № 109 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1", копію якого було вручено позивачу 15.08.2016 р. разом з повідомленням про проведення перевірки.

Як вбачається з акту Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 30 серпня 2016 року № 1272/20-23-13-04/24530122 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю - приватного нотаріуса ОСОБА_1Є», зазначена перевірка була проведена.

Термін перевірки відповідно до наказу про проведення перевірки №109 від 20.07.2016 - 10 робочих днів, та відповідно до наказу про продовження терміну перевірки №167 від 15.08.2016 -5 робочих днів, а отже накази вичерпали свою дію.

Таким чином, правові наслідки оспорюваних дій в наведеному випадку є вичерпаними, їх оскарження не сприяє відновленню порушених прав ОСОБА_1

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03.10.2016 р.

Суддя Тітов О.М.