Справа № 810/1959/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про визнання повижними причин пропуску строку звернення до суду

31 серпня 2016 року 810/1959/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Васт-Транс до Києо-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про спонукання до виконання певних дій та про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Васт-Транс звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, у якому просило суд:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Васт-Транс суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за січень 2012 року у розмірі 98 678, 00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Васт-Транс пеню на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України за період з 03.04.2012 по 07.06.2016 у розмірі 68 582,98 грн.

29.08.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання вих.№156 від 29.08.2016 (вх.№13159/16 від 29.08.2016) про зміну назви відповідача по справі, Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на Києво-Святошинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Також до Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог вих.№157 від 29.08.2016 (вх.№13125/16 від 29.08.2016), у якій позивач просить суд викласти прохальну частину позовної заяви у наступній редакції:

- зобов'язати Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів, висновок про відшкодування ТОВ Васт-Транс суми податку на додану вартість у розмірі 98 678, 00 грн. за січень 2012 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Васт-Транс пеню на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України за період з 11.06.2013 по 29.08.2016 у розмірі 61683,16 грн.

У судовому засіданні 31.08.2016 було змінено назву відповідача з Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на Києво-Святошинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області та прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог, про що судом були прийняті усні ухвали без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

13.07.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання №97 від 13.07.2016 (вх.№11130/16 від 13.07.2016) про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, до якого було додано документальні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

В обґрунтування доводів вказаного клопотання позивач зазначив, що у встановлені законодавством України строки відповідачі не перерахували на рахунок позивача заявлену суму бюджетного відшкодування, а тому позивач неодноразово, починаючи з жовтня 2013 року, звертався до податкового органу із заявами про вирішення питання щодо відшкодування сум бюджетного відшкодування з урахуванням пені, водночас будь-яких відповідей із зазначенням конкретних вчинених податковим органом дій щодо відшкодування спірної суми або відмови у такому відшкодуванні позивач не отримав.

Крім того, позивач зазначає, що з приводу вказаного питання позивач також звертався до народного депутата України ОСОБА_1 та зі скаргою до Голови Комітету Верховної Ради України з питань підприємництва, регуляторної та антимонопольної політики ОСОБА_2

Позивач зазначає, що станом на момент звернення позивача до суду бюджетна заборгованість за січень 2012 року не була перерахована на рахунок позивача, а всі вжиті позивачем заходи досудового врегулювання спору виявились безрезультатними.

Також позивачем надано до суду додаткові пояснення на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, в яких позивач зазначає, що з метою отримання бюджетного відшкодування за період з 2006 року по 2013 рік позивач звертався до контролюючих органів, народних депутатів та правоохоронних органів.

На запит позивача листом від 28.08.2015 №2339/10-13-09-02 ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області повідомила позивача про вилучення податкової звітності за період 2010-2012 роки в рамках кримінальної справи №13-9131.

Листом від 29.08.2013 №9989/6/99-9901-01-15 Міністерство доходів і зборів України підтвердило, що станом на 01.01.2013 по ТОВ "Васт-Транс" бюджетна заборгованість з податку на додану вартість складає 3629600,00 грн., з яких по 1482100,00 грн. документи вилучено слідчим відділом податкової міліції ДПІ у Києво-Святошинському районі.

Отже представник позивача зазначив, що на протязі часу з січня 2012 року йому було невідомо, чи проведено ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2012 року, результати проведення якої є підставою для вирішення питання про бюджетне відшкодування, тому листування з ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС обумовлене необхідністю з'ясування цих питань, від відповідей на які відповідач ухилявся.

Представником ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС (Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області) у судовому засіданні 31.08.2016 було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якій відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду поза межами строку звернення до суду, оскільки право позивача на бюджетне відшкодування за січень 2012 року виникло 25.03.2012. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що безпосередньо унеможливлювали реалізацію ним права на звернення до суду з даним позовом, в межах встановленого законом строку.

Розглядаючи клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та клопотання представника Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, ч. ч. 4, 5 ст. 99 КАС України.

Приписами норми статті 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Положеннями пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином для звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість та пені з Державного бюджету України встановлюється спеціальний строк звернення з позовом до суду, який становить 1095 днів з дня виникнення права позивача на отримання суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

З матеріалів справи слідує, що податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2012 року подана до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області 20.02.2012, що і є граничним терміном її отримання.

Орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відтак з урахуванням строків, в які мала бути проведена камеральна перевірка податкової декларації з ПДВ за січень 2012 року та надання після закінчення перевірки висновку органу Державної казначейської служби України із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету суд зазначає, що право на звернення до суду із позовом про спонукання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів, висновок про відшкодування ТОВ Васт-Транс суми податку на додану вартість у розмірі 98678,00 грн. за січень 2012 року виникає у позивача з 27.02.2012 за умови проведення камеральної перевірки податкової декларації за січень 2012 року, що є беззаперечною підставою у разі відсутності порушень у поданій податковій декларації для складання відповідного висновку.

Отже в частині вимог про спонукання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів, висновок про відшкодування позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 98678,00 грн. за січень 2012 року строк звернення до суду із цим позовом сплинув 27.02.2015, в той час як позивач звернувся до суду із позовом 10.06.2016, що підтверджується відтиском штемпеля канцелярії Київського окружного адміністративного суду №2054/16 на позовній заяві ТОВ "Васт-Транс".

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду судом було досліджено копії звернень позивача до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області №789, №790 від 10.10.2013, запиту на отримання публічної інформації №788 від 10.10.2013 до Управління Державного казначейства у Києво-Святошинському районі Київської області ГУ ДКУ у Київській області, запитів на інформацію до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області №88 від 19.05.2015, №108 від 04.06.2015, №115 від 04.06.2015, №251 від 08.07.2015, №184 від 21.08.2015 та копії отриманих відповідей податкових органів на звернення позивача, а саме: листа Міністерства доходів і зборів України №9989/6/99-99-15-01-01-15 від 29.08.2013 "Про розгляд листа від 02.08.02.09.2013 №456", листа №16172/6/99-99-22-02-05-15/871 від 27.11.2013 про розгляд звернення, листів ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області №3895/10/10-13-15-01 від 26.05.2015 "Про надання інформації", №7195/10/10-13-15-01 від 11.06.2015 "Про надання інформації", №7202/10/10-13-15-01 від 11.06.2015, №9209/10/10-13-15-01 від 07.08.2015, №10077/10/10-13-15-01 від 31.08.2015, №2339/10-13-09-02 від 28.08.2015.

Також позивачем надано до суду копії листа ДПІ у Києво-Святошниському районі ГУ ДФС у Київській області №2339/10-13-09-02 від 28.08.2015 щодо вилучення податкової звітності позивача за період 2010-2012 року, листа Міністерства доходів і зборів України №9989/6/99-99-15-01-01-15 від 29.08.2013 про розгляд листа від 02.08.2013 №456.

Зі змісту вищевказаних звернень позивача та отриманих відповідей вбачається, що позивач неодноразово звертався до податкових органів із заявами щодо питання про відшкодування сум бюджетного відшкодування з урахуванням пені, в тому числі за січень 2012 року, тобто позивач намагався захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

Однак отримані листи не містять чітких відповідей на питання про проведення камеральної перевірки податкової декларації за відповідний період та причин невідшкодування суми податку з бюджету, що своєю чергою зумовило подальше листування позивача з податковим органом.

Принцип юридичної визначеності та право на суд заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 і полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків.

Така позиція була зазначена Європейським судом з прав людини у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Bellet v. France зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У той же час, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в теорії адміністративного права триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання суб'єктом установлених законодавством вимог. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обовязок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Такі дії/бездіяльність безперервно порушують закон протягом певного часу.

Суд зазначає, що протиправні діяння Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області класифікуються як триваюче правопорушення у формі бездіяльності, оскільки сума бюджетного відшкодування з ПДВ згідно податкової декларації за січень 2012 року позивачу не була відшкодована, а відповідачем жодних чітких пояснень на неодноразові звернення позивача з приводу проведення камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ позивача за січень 2012 року та вчинених дій з метою повернення суми податку з бюджету чи відмови позивачу в отриманні такого бюджетного відшкодування не було надано.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд визнає поважними причини пропуску строку на звернення до суду з позовом про спонукання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів, висновок про відшкодування позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 98678,00 грн. за січень 2012 року, оскільки позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, однак такі заходи виявились безрезультатними.

При цьому суд зазначає, що в свою чергу податковими органами, в тому числі вищестоящими, не було надано жодного обґрунтованого пояснення як щодо вжитих дій з метою відшкодування позивачу спірної суми бюджетного відшкодування або відмови у такому відшкодуванні, так і не надано пояснень щодо наявності/відсутності відмови в отриманні суми бюджетного відшкодування і причини такої відмови.

Керуючись статтями 55, 99, 100, 102, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Визнати поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" строку на звернення до суду з позовом про спонукання Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів, висновок про відшкодування позивачу суми податку на додану вартість у розмірі 98678,00 грн. за січень 2012 року.

2.Відмовити у задоволенні клопотання представника Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду.

3.Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена окремо. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Суддя Дудін С.О.