Справа № 819/377/15-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26499/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій,

в с т а н о в и л а :

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу (разом із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому, наведені Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області причини пропуску нею строку касаційного оскарження є достатніми для визнання їх поважними

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, зазначав, що згідно з приписами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів та витрат, форма та порядок заповнення якої затверджена наказом Міндоходів від 16.09.2013 року №481, на підставі якої здійснюється заповнення облікових даних Податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міндоходів від 11.12.2013 року №793.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

При цьому, як було встановлено судами у ході розгляду справи, при проведенні документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2013 року, жодних зауважень з боку податкового органу (відповідача) щодо своєчасності та форми подання звітів та відображення господарських операцій у Книзі доходів та витрат не висловлено, порушень не встановлено.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, беручи до уваги приписи частини 2 статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.177.5.3 статті 177 Податкового кодексу України, Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, встановили правильність визначення позивачем суми доходу, на який нараховується єдиний внесок, та, відповідно, й нарахування і сплати ним цього внеску як такого. При цьому, загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності, співпадає із загальними річними показниками Книги обліку доходів та витрат, а позивач у встановленому законом порядку та за встановленою формою і у передбачені строки подавав відповідачу звіти про суми нарахованих доходу та єдиного внеску.

Оскільки, у даному випадку, встановлено відсутність порушень позивачем норм законодавства про єдиний внесок, то й, відповідно, відсутні правові підстави для винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф від 26 листопада 2014 року та рішення №/59 від 09 грудня 2014 року про застосування штрафних санкцій

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності постановлених судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Поновити Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник