Справа № 2-а-5239/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 р. Справа № 2-а-5239/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

при секретарі судового засідання: Олійник Вікторії Валентинівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за дорученням;

відповідача : ОСОБА_2 - представник на підставі довіреності;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Олійно-жирова компанія"

про: стягнення адміністративно-господарської санкції та пені

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Відділення Фонду) до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Олійно-жирова компанія" (далі - ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія") із вищезазначеними позовними вимогами, мотивуючи їх наступним.

Згідно з поданим ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік останнім самостійно зазначено середньооблікову кількість штатних працівників 8 осіб та середньооблікову кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 1 осіб.

14 вересня 2010 року відповідно до "Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70 відділенням Фонду була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" та складено акт перевірки №94. Перевіркою встановлено, що в 2009 році середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві становила 8 осіб. На підприємстві працював інвалід ІІ групи ОСОБА_3, проте з 02.09.2009 року по 31.12.2009 року, тобто середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність становить 0 осіб, фонд оплати праці штатних працівників становить 129,8 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника становила 16219,53 грн. На думку позивача, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" становить 1 особа.

Отже, перевіркою було доведено той факт, що ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" подало невірний звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік, в якому не зазначило про невиконання нормативу і не розрахувало адміністративно господарські санкції.

Відповідач підписав акт перевірки, із запереченнями, посилаючись на те, що інвалід ІІ групи ОСОБА_3 прийнята на роботу на підставі наказу від 02.09.2009 року №15-к та звільнена у квітні 2010 року. При проведені перевірки ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" встановлено, що інвалід ІІ групи ОСОБА_3 включається у щомісячну середньооблікову кількість штатних працівників інвалідів з вересня по грудень 2009 року.

Таким чином, відповідачем не виконано вимог ст.ст. 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а саме не забезпечено встановленого нормативу 1-го робочого місця, призначеного для працевлаштування інваліда, а також не розраховано та не сплачено суму адміністративно-господарських санкцій, яка у відповідності до ст.20 вищевказаного Закону становить 8112,50 грн.

Підтвердженням невиконання нормативу є акт перевірки №94 від 14.09.2010 року

У строк, визначений ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", вказана сума адміністративно-господарських санкцій відповідачем сплачена не була, що спричинило нарахування позивачем пені у розмірі 605,07 грн. з 16.04.2010 року. Адміністративно-господарські санкції та пеня у добровільному порядку відповідачем сплачені не були, що зумовило звернення позивача до суду з позовом про їх стягнення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та письмові докази у справі.

Представник відповідача надав суду свої заперечення на позовну заяву (а.с.33-34), які в судовому засіданні підтримав та пояснив, що з нарахуванням штрафних санкцій та пені товариство не погоджується, оскільки ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" вживало протягом 2009 року всі необхідні заходи для працевлаштування інвалідів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідачем до відділення Фонду подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік, згідно з яким середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 8 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 1 особа, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", також самостійно розрахована відповідачем і становить - 1 особа (а.с.9).

На запит позивача - відділення Фонду за №01-08/1763 від 15.09.2010 року (а.с.23) Вінницький районний центр зайнятості у Вінницькій області надав відповідь за вих. №05-13/1958 від 20.09.2010 року (а.с.24), згідно з якою ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" у 2009 році не подавало звіти за формою №3-ПН щодо інформації про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Суд встановив, що позивачем була проведена позапланова невиїзна перевірка щодо подання звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік. За результатами перевірки встановлено, що підприємством невірно розрахований показник середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність. Внаслідок допущеної помилки при розрахунку середньооблікової кількості штатних працівників - інвалідів за рік, підприємством самостійно не розрахована та не відображена сума коштів адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, яка, для роботодавців зі середньообліковою чисельністю штатних працівників від 8 до 15 чоловік, визначається у розмірі половини середньорічної заробітної плати штатного працівника, чим порушено вимоги ч.1, ч.2, ч.4 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Також, судом досліджено розрахунки адміністративно-господарських санкцій та пені (а.с.25,26), згідно з якими розмір адміністративно-господарських санкцій становить 8112,50 грн., пені 605,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2009 році, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у кількості одного робочого місця.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача, оцінюючи доводи сторін та надані ними докази, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Статтею 18 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 25 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

За приписами частини 5 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", виконанням нормативу робочих місць у кількості визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно з наданими суду документами, зокрема табелями обліку використання робочого часу ТОВ ТД "Олійно-жирова компанія" за 12 місяців 2009 року встановлено, що з січня 2009 року по серпень 2009 року, у відповідача працювало на постійній основі менше 8 осіб. Починаючи з вересня 2009 року по грудень 2009 року, кількість працівників товариства, що працюють на постійній основі збільшилась до 15 осіб. Отже, починаючи з вересня 2009 року, відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", товариство зобов`язане було працевлаштовувати одного інваліда.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у вересні 2009 року, на підставі наказу від 02.09.2009 року №15-к, відповідачем було працевлаштовано на постійній основі ОСОБА_3, інваліда ІІ групи з терміном інвалідності з 05.04.2007 року, призначеної безстроково, яка фактично звільнилась з роботи в квітні 2010 року. Тобто, адміністрація товариства самостійно здійснювала пошук кандидатури інваліда для працевлаштування, а відтак вона не зверталась до відповідних установ та організацій із запитами про направлення на підприємство інвалідів з метою їх подальшого працевлаштування.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі одного робочого місця відповідачем було виконано.

Водночас суд підкреслює, що ст. 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані за порушення правил, встановлених законодавчими актами.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Елементами правопорушення, виходячи із загальних норм права, є вина та наявність причинного звязку між самим порушенням та його наслідками. У випадку, якщо роботодавець вжив всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність.

У спірній ситуації, що розглядається судом, останній не вбачає в діях роботодавця складу правопорушення за яке застосовується юридична відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Виходячи з вимог ст. 71 КАС України суд повинен всебічно перевіряти всі обставини справи. В даному випадку, досліджуючи спірні правовідносини, суд враховує, що працевлаштуванню інваліда передує створення роботодавцем робочих місць відповідно до розрахованого нормативу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були виконані вимоги ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в України" щодо створення робочих місць для інвалідів та подальшого їх працевлаштування, що підтверджується наявними доказами у справі.

Доказів, які б свідчили про те, що підприємство відмовило у прийнятті на роботу інвалідам, які безпосередньо зверталися до підприємства-відповідача, позивачем не були представлені і у справі відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відносно відповідача ТОВ "Торговий дім Олійно жирова компанія" відсутні.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Представником відповідача було надано достатньо доказів, котрі свідчать про вжиття відповідачем можливих заходів щодо працевлаштування необхідної кількості інвалідів.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Однак, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесених відповідачем витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такої компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Вінницькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів в задоволені позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Олійно-жирова компанія" (23201, вул. П. Тичини,3, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область, ) про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 17.01.11

Суддя Чернюк Алла Юріївна