Справа № 2а-3843/12/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2012-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 серпня 2012 року 10:56 № 2а-3843/12/2670

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ево Ленд Девелопмент»
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби
про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011 №

Суддя: Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Шевченко Я.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ево Ленд Девелопмент»(далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському м. Києва (у зв'язку з реорганізацією - Державна податкова інспекція у Голосіївському м. Києва Державної податкової служби, далі -відповідач, ДПІ у Голосіївському м. Києва), у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.11.2011 № .

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

З оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011 № вбачається, що останнє винесено ДПІ у Голосіївському м. Києва на підставі акту перевірки № 3574/15-127/35430772 від 26.10.2011.

Повідомленням-рішенням від 07.11.2011 № позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2-й квартал 2011 року у розмірі 432517,00 грн.

Позиція податкового органу зводиться до неправомірного визначення в декларації з податку на прибуток за 2-й квартал 2011 (далі - Декларація) від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду з урахуванням від'ємного значення об'єкту оподаткування за результатами господарської діяльності за 2010 рік, чим було порушено ст.3 підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень та п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (№ 2755-VI від 02.12.2010, далі -ПКУ). Вказане призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток звітного періоду.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначає представник відповідача, тлумачення положень ст. 3 підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень ПКУ дає підстави вважати, що до складу другого кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктом господарювання за результатом здійсненої господарської діяльності за перший квартал 2011 року без урахування від'ємного значення, що увійшло до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року .

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про безпідставність правової позиції відповідача з огляду на наступне.

Пунктом 54.1 ст.54 ПКУ встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до положень пункту 150.1. ст.150 ПКУ якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

В той же час, згідно ст.3. підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень ПКУ визначено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого:

якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту ст. 1 підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень ПКУ, розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отриманих і проведених з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Згідно п. «1)»статті 2 Розділу 19 Прикінцевих положень ПКУ, Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" втратив чинність з 1 квітня 2011 року.

Отже питання оподаткування за вказаний період -1 квартал 2011 року регулюється Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон), положеннями статті 6 якого визначено наступне:

o Якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення;

o Податковий орган не може відмовити у прийнятті податкової декларації, яка містить від'ємне значення об'єкта оподаткування, з причин наявності такого від'ємного значення;

o Від'ємне значення об'єкта оподаткування декларується платником податку.

Таким чином, з вказаного вище судом вбачається, що по-перше: дослівне тлумачення вказаних норм Закону та ПКУ не передбачають жодних покликань на від'ємне значення як результат саме господарської діяльності за 1 квартал 2011 року. Тому такі покликання податкової служби є необґрунтованими. По-друге, вказана норма Закону веде мову про від'ємне значення, отримане за підсумками першого кварталу 2011р.

Суд вважає необхідним звернути увагу сторін на те, що таке від'ємне значення в цілях оподаткування визначається не господарською діяльністю, а податковою декларацією, яка заповнюється в порядку, встановленому податковим законодавством України, та безпосередньо вміщує в собі показники господарської діяльності суб'єкта господарювання з метою його належного оподаткування. Вказані показники декларації ґрунтуються на документах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 46.1. ст.46 ПКУ податкова декларація, розрахунок -це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як випливає зі статті 6 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств" від'ємне значення об'єкта оподаткування формується у складі валових витрат платника податку наростаючим підсумком.

Отже з вказаного випливає, що податкова служба повинна керуватися відомостями декларації за перший квартал 2011 року, а саме приймати до уваги сформоване від'ємне значення у відповідності до закону, яке формується наростаючим підсумком у складі валових витрат податкових періодів до повного погашення такого від'ємного значення.

Ст. 3 підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень ПКУ визначає, що сума від'ємного значення, яка отримана за результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року, підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Отже необхідною умовою виникнення від'ємного значення є його розрахунок згідно положень податкової декларації платника податків.

Декларація позивача за перший квартал 2011 містить від'ємне значення об'єкта оподаткування. Жодних заперечень щодо законності та обґрунтованості цього від'ємного значення об'єкту оподаткування платника податку податковою службою не зазначено, та обставин таких не встановлено.

Вказана сума була відображена в подальшому в наступній податковій декларації за другий квартал 2011 року в рядку 06.6, який за своїм змістом прямо передбачає заповнення в тому числі і суми від'ємного значення об'єкта оподаткування за перший квартал 2011 року (зміст рядку згідно затвердженої форми декларації).

Згідно абзацу 2 ст.3. підрозділу 4 Розділу 20 Перехідних положень ПКУ розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Суд вважає необхідним наголосити на тому, що згідно безпосереднього змісту вказаної норми Перехідних положень ПКУ мова йде про від'ємне значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, тобто такого, яке отримано шляхом формування відповідної податкової декларації. При цьому вказана декларація вміщує в собі суму від'ємного значення наростаючим підсумком за відповідними податковими періодами у відповідності до положень чинного Закону.

Отже, як і норми ПКУ, так і положення декларації з податку на прибуток підприємства передбачають відображення від'ємного значення, яке було сформовано у відповідності до положень статті 6 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств»і перехідних положень Податкового кодексу України.

А тому суд дійшов висновку про безпідставність висновків податкової служби щодо до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2 квартал 2011 року у розмірі 432517,00 грн. З огляду на це, оскаржуване податкове-повідомлення рішення є безпідставним і протиправним, а отже, адміністративний позов, враховуючи вказане у сукупності, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи позов в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не спростував покликання позивача і не довів відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському м. Києва від 07.11.2011 № .

Судові витрати в сумі 2146 (дві тисячі сто сорок шість) грн. 00 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ево Ленд Девелопмент»(м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, к. 8, ) за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському м. Києва Державної податкової служби (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23, ).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.08.2012 р.