Справа № 369/5489/16-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5489/16-а
Провадження № 2-а/369/504/16
ПОСТАНОВА

іменем України

13.09.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Київської області, старшого державного інспектора сільського господарства в Київській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем було складено протокол та прийнято постанову про накладення на нього штрафу за ненадання документів, матеріалів, інформації на законні вимоги інспекції, чим порушено вимоги Земельного кодексу, Порядок одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду за використанням та охороною земель. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, строк притягнення до адміністративної відповідальності встановлений кодексом. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за його порушення. До постанови не додано відомостей необхідних для вирішення справи, докази, які б підтверджували винність його дій. Також зазначив, що ним було подана заява про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги.

Просив суд визнати незаконної та скасувати постанову за №007 від 06 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП; провадження по адміністративній справі закрити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував. Подав письмові заперечення. Просив відмовити в задоволенні позову.

За ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строків звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому кодексом.

Перевіривши подані суду докази, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, де суди перевіряють, чи прийнятті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи судом встановлено, що 25 травня 2016 року старшим державним інспектором сільського господарства в Київській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративного правопорушення № 0008. Відповідно до якого ОСОБА_1, як виконуючий обов'язки голови Крюківщинської сільської ради, листом від 23 березня 2016 року №330 не надавши документи, матеріали та інформацію на законні вимоги старшого державного інспектора сільського господарства, умисно перешкоджає у здійсненні функцій Державної інспекції сільського господарства в Київській області, що є порушенням статті Земельного кодексу України та статтей 1.4. Порядку одержання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 14.03.2013 № 179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.03.2013 за №515/23047.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

06 червня 2016 року старшим державним інспектором сільського господарства в Київській області ОСОБА_2 була винесена постанова за №007, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені зазначеного правопорушення та застосовано до мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 33 КУпАП встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За правилом ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

При розгляді справи відповідачем не перевірено та не відображено у постанові, протоколі причини накладення адміністративного стягнення, зважаючи, що це не триваючі правопорушення. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача вказав, що позивач вчинив адміністративне правопорушення у березні 2016 року.

За ст. 39 КУпАП України якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Враховуючи, що в оскаржуваній постанові та рішенні не враховані вищевказані вимоги закону, тому доводи позову в цій частині є обґрунтованими. Оскільки відповідачем неправомірно застосовано адміністративне стягнення після спливу двох місяців з дня його вчинення, тому оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Таким чином доводи позову в цій частині є необґрунтованими. Суд не є тим органом, в розумінні зазначеної норми, який має повноваження щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, частково підтвердилися, оскаржувана постанова та рішення є законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Оскільки порушені права позивача підлягають захисту, тому суд вважає обґрунтованими доводи позову про визнання постанови протиправною та її скасування.

Керуючись ст.ст.71, 159, 160, 161, 163, 172, 177 ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної інспекції сільського господарства в Київської області №007 від 06 червня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя