Справа № 2-а-11329/11
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2011 Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Медінцевої Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплату недоотриманої одноразової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплату недоотриманої одноразової допомоги.

В обґрунтування позову вказав, що він з 06 липня 2011 року визнаний інвалідом 3 групи 1 категорії і знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради, як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, У відповідності зі ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофийому передбачена одноразова компенсація як інваліду третьої групи в розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати. Відповідач нарахував, однак не виплатив позивачу компенсацію в значно меншому розмірі 189 грн. 60 коп. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності. Згідно статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам внаслідок ЧАЕС 3 групи - 30 мінімальних заробітних плат. На час встановлення позивачу третьої групи інвалідності мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 960 грн. Відповідач нарахував але не сплатив позивачеві 189 грн. 60 коп., а необхідно 28800 грн. (960 грн. х 30). Вказану одноразову компенсацію відповідач відмовився виплачувати у добровільному порядку, посилаючись на постанову КМ України № 836 від 26.07.96 року, у якій сума компенсації визначена у твердій грошовій сумі 189,60 грн. для інвалідів 3 групи. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки відповідач повинен керуватися не Постановою Кабінету Міністрів України, а законом, який має вищу юридичну силу. Позивач просить визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги у розмірі встановленому Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та стягнути з відповідача на його користь одноразову компенсацію у сумі 28800 грн.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, надав заперечення проти позову, в яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, справа розглянута відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження та в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач знаходиться на обліку в УПСЗН Артемівської міської Ради, що підтверджується відповіддю УПСЗН від 03.08.2011 року № 08/3083 та запереченнями, наданими відповідачем.

Згідно з довідкою МСЕК від 06.07.2011 року йому встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звертався до УПСЗН Артемівської міської Ради з письмовою заявою про виплату йому одноразової компенсації у зв'язку з встановленням 3 групи інвалідності, та йому було нараховано але не виплачено компенсацію в розмірі 189 грн. 60 коп. відповідно до Постанови КМ України №836 від 26.07.1996 року.

Відповідач не заперечує той факт, що позивач перебуває на обліку у відповідача як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнаний з 06.07.2011 року інвалідом 3 групи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній до 31.12.2007 року), одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат, інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Відповідно до підпункту 11 пункту 28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗУ Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українитекст статті 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в наступній редакції: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стати інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено конкретні розміри одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, в твердій грошовій сумі, зокрема для інвалідів 3 групи - 189 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

22.05.2008 року Конституційним Судом України постановлено рішення №10-рп/2008, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Україні зокрема п.28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, відповідно до якого ст. 48 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувикладено в наступній редакції: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальник; числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов"язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України відзначив, що у Конституції України Україну проголошено соціальною і правовою державою (стаття 1), в основу правового регулювання бюджетних відносин закладено принцип справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами (ч.І ст.95). Держава відповідальна перед людиною за свою законодавчу діяльність, зобов'язана утверджувати та забезпечувати права і свободи людини і громадянина. Закони та інші нормативно-правові акти мають прийматися на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст. 8).

Ухвалюючи Рішення від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень Конституції України і Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: ст.38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої ст.95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституцій України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абз. 4,5,6,8 п. 4 мотивувальної частини).

У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, ч.2 ст. 6, ч.2 ст. 8, ч.2 ст. 19, ст.ст. 21,22, п. 1 ч.2 ст.92, ч.1,2,3 ст. 95 Конституції України ( абз.1 п.5 мотивувальної частини).

Відповідно до ст. 63 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Визначений Кабінетом Міністрів України розмір разової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами не відповідає вимогам ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 796-Х1 від 28 лютого 1991 року, а тому нарахування та виплата позивачу компенсації у разі встановлення третьої групи інвалідності здійснювалися відповідачем у розмірі, ніж це передбачено ст. 48 вказаного Закону.

Виходячи з вищевикладеного суду дістається висновку, що вказані дії відповідача слід визнати такими, що не відповідають закону, порушують право позивача, надане йому законом і гарантоване йому Конституцією України, а тому є протиправними.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 18, 159-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства, ст. ст. 19, 113 Конституції України, ст. ст. 48, 62, 70 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплату недоотриманої одноразової допомоги - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради щодо відмови в перерахунку разової компенсації ОСОБА_1, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі, встановленому абз.4 ч.1 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської Ради здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової компенсації в розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат, встановленої абз.4 ч.1 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час встановлення інвалідності 960 гривень та провести відповідну виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Калінінський районний суд м. Донецька шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева