Справа № 216/4043/16-а
Суддя: Бондарєва О. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4043/16-а
провадження № 2-а/216/97/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що з 22 вересня 1994 року по 29 травня 2015 року, Позивач працював в органах прокуратури України. Відповідачем 16.10.2007 року Позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції станом на жовтень 2007 року, виходячи із розміру 86% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури Дніпропетровської області.

29.05.2015 наказом прокурора Дніпропетровської області від 29.05.2015 року його звільнено з посади старшого прокурора прокуратури міста ОСОБА_3 відповідно до ст. 38 КУпП та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у зв'язку з виходом на пенсію.

За зверненням Позивача до про перерахунок пенсії у розмірі 86% від заробітку пенсійним фондом було йому відмовлено. Після чого позивачем було оскаржено таке рішення. Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2016 року Криворізьким центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України (далі - Відповідач) було проведено перерахунок пенсії у розмірі 86% розміру від середнього заробітку на час звільнення з органів прокуратури.

30.09.2015 року Кабінетом Міністрів України видано постанову №763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505", якою затверджено структури і умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок , доплат , премій з 01.12.2015 року підвищується на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

На підставі зазначених постанов у Позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року . 28.07.2016 року Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку від 26.07.2016 року №18-215 прокуратури про підвищення заробітної плати на посаді старшого прокурора прокуратури міс та ОСОБА_3. Однак, Відповідачем відмовлено йому у здійсненні перерахунку.

Позивач вважає, що дії Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії, згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 86 місячного заробітку, є протиправними.

На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити, визнати протиправними дії Відповідача стосовно відмови у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" ; зобов'язати Відповідача перерахувати з 01.01.2016 року призначену йому пенсію, у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов КМУ №505 від 31.05.2012 р., №763 від 30.09.2015 р. та №1013 від 09.12.2015 р., згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 120.7.2001 р., на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 26.07.2016 р. №18-215 вих. 16, в розмірі 86% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

Присутній у судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, підтримала свої письмові заперечення, просила відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, повно і всебічно з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши надані сторонами докази, досліджені в судовому засіданні дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, з письмових матеріалів справи судом встановлено, що з 08.10.2007 року Позивач одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-Х11 зі змінами станом на 12.07.2001р.

Наказом прокурора Дніпропетровської області від 29.05.2015 року Позивача звільнено з посади старшого прокурора прокуратури міста ОСОБА_3, у зв'язку із виходом на пенсію. За його зверненням до Відповідача про перерахунок пенсії у розмірі 86% йому було відмовлено у перерахунку пенсії. Позивачем було оскаржено таке рішення до суду, шляхом подання адміністративного позову. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2016 року позовні вимоги Позивача задоволенні у повному обсязі, визнано дії Відповідача протиправними, та зобов'язано здійснити перерахунок у розмірі 86% місячного заробітку (а.с. 32-33).

Постановою КМУ від 09.12.2015р. за № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» аналогічно було підвищено посадові оклади працівникам прокуратури.

А саме, пунктом 3 даної постанови зазначено, що в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, у тому числі за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією надбавок, доплат, премій підвищуються з 01.12.2015р. на 25 % посадові оклади керівних працівників, розміри яких було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012р. №50 «Про упорядкування структури та умов плати праці працівників органів прокуратури». Відповідно до п. 6 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015р.

У зв'язку з чим прокуратурою Дніпропетровської області позивачу видано довідку від 26.07.2016р. за № 18-125 вих. 16 про розмір його заробітної плати (а.с. 18) на предмет перерахунку пенсії з урахуванням постанов КМУ № 505 від 31.05.2012р. та № 1013 від 09.12.2015р., згідно з якими у нього, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016р.

Так, 28.07.2016 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 26.07.2016 року №18-215, у зв'язку із підвищенням розміру пенсії. (а.с. 15-16).

Листом від 03 серпня 2016 року за №А93-16 позивачеві було відмовлено у перерахунку з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутату України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судові експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку із вищезазначеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище зазначеним законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії згідно довідки, виданої Прокуратурою Дніпропетровської області 26.07.2016 року за №18-2015 вих.16 відсутні. Додатково повідомлено, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" в разі незгоди з рішенням органів Пенсійного фонду України позивачеві було запропоновано оскаржити його в органах вищого рівня або в судовому порядку (а.с.17).

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-III, що діяла станом на час призначення мені пенсії (грудень 2007 року).

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка до теперішнього часу діє в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-III, передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку та відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В силу частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка була чинною до 01.01.2015р., призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України від 28.12.2014р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015р., частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено в новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день Урядом вказане питання не врегульоване.

Втім, відсутність з 01.01.2015р. будь-якого нормативного порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може позбавити позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії, так як при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що діяла на момент призначення пенсії, а саме ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII зі змінами станом на 12.07.2001р. Зазначена правова позиція підтверджується Основним Законом України. Так ст. 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, на підставі вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII (в редакцій чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

Згідно до п.2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р. передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що згідно із ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, Управління Пенсійного фонду України незаконно відмовило мені в перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку з збільшенням заробітної плати на підставі постанови КМУ від 09.12.2015р. №1013.

Крім того, з питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку Урядом (справа «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10 від 26.09.2014р.)) була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини о основоположних свобод (параграфи 51 - 56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко про України» (заява № 38677/06 від 24.07.2014р.). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що КМУ повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги.

Зазначене питання було предметом обговорення на Пленумі ВАСУ № 3 від 05.02.2016р. щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів.

Пленум ВАСУ сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі ВАСУ від 22.07.2011р. № 1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював ВСУ у постанові від 25.11.2014р. (ЄДРСР - № 42010782).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18.03.2004р. № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір».

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про статус народного депутата України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення пункту 5 Прикінцевих положень стосуються порядку призначення пенсій у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії прокурорським працівникам різні за змістом і механізмом їх проведення, тому скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015р. та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення саме перерахунку пенсії, призначеної раніше та у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Також, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» стосуються виключно порядку призначення пенсії. Ця правова норма висловлена у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013р. (справа № 21-445а13), від 10.12.2013р. (справа № 21-348а13), від 06.10.2015р. (справа № 127/11720/14-а).

Враховуючи, що 28.07.2016р. позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не з приводу її призначення, Відповідач всупереч вищезазначеному не керувалось нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення їй пенсії, та неправомірно відмовило в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, порушуючи при цьому норми Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999р. (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002р. (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у вищезазначених органах пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян. У тому числі і після закінчення служби.

Виходячи з вищезазначеного, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013р. (справа № 21-348а1), від 17.12.2013р. (справа № 21-445а13), від 06.10.2015р. (провадження № 127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015р. зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 с. 8 КАС України звернення до суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, слід зобов'язати Відповідача перерахувати Позивачу з 01.01.2016 року призначену йому пенсію, у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов КМУ №505 від 31.05.2012 р., №763 від 30.09.2015 р. та №1013 від 09.12.2015 р., згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 120.7.2001 р., на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 26.07.2016 р. №18-215 вих. 16, у розмірі 86% місячного заробітку до настання права на наступний перерахунок пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по теперішній час.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому сума понесених витрат у розмірі 551,20 грн. судового збору, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.2, 6, 8, 9, 18, 94, 99, 158, 159, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", - протиправними.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати з 01 січня 2016 року призначену ОСОБА_1 пенсію, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов КМУ №505 від 31.05.2012 р., №763 від 30.09.2015 р. та №1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 12.07.2001 р., на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 26.07.2016 року за №18-215 вих16, у розмірі 86% місячного заробітку до настання права на наступний перерахунок пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 01.01.2016 року по теперішній час.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний адміністративний суд Дніпропетровської області поданням апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови сторонами.

Суддя Бондарєва О.І.