Справа № 717/1516/16-а
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.10.16 Справа №717/1516/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року смт. Кельменці

16 година 20 хвилин

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю позивачки: ОСОБА_1

та представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області про визнання рішення протиправним та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, у якій просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення для призначення її пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу та виконати перерахунок розміру її пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі з 10.06.2016 року здійснити перерахунок та виплату призначеної її пенсії, з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки Чернівецької митниці ДФС № 2647/24-70-05-16/01 від 30.03.2016 року, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровляння, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування. Судові витрати стягнути з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що позивачка просить перерахувати розмір її пенсії. Позивачці призначена пенсія у 2008 році. В довідці для призначення пенсії на той час не були вказані суми матеріальної допомоги. У 2013 році форма довідки була змінена. З часу зміни форми довідки позивачка повинна була звернутися за перерахунком пенсії протягом шести місяців, однак звернулася лише у 2016 році. крім того, нова форма довідки передбачена лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку. Позивачка подала форму довідки, яка діяла з 2013 року. Представник відповідача вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності. В даний час перерахунок пенсії державним службовцям не передбачено.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що 10 червня 2016 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі з приводу перерахунку розміру пенсії, оскільки при визначенні розміру пенсії не врахували всі суми. Позивачці було відмовлено.

Судом були досліджені такі інші докази: заяву ОСОБА_1 про перерахунок розміру пенсії від 10 червня 2016 року, лист Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі №12/К-11 від 23 червня 2016 року, копію довідки виданої Чернівецькою митницею ДФС №4686/24-70-05-16/01 від 07 червня 2016 року, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 № виданого 06 серпня 2008 року, пенсійну справу ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області як одержувач пенсії за віком згідно Закону України „Про державну службу з 16 квітня 2008 року. Вказана обставина пенсійною справою ОСОБА_1

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу (в редакції чинній на момент звернення за оформленням пенсії) позивачка 16 квітня 2008 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі із заявою про призначення пенсії за віком і їй була призначена пенсія за віком із розрахунку 90 відсотків від суми її заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України „Про державну службу.

Розрахунок пенсії було проведено на підставі довідок про заробітну плату, у яких не були зазначені суми матеріальної допомоги.

Загальний стаж ОСОБА_1 на момент призначення пенсії склав 35 років, 10 місяців та 23 днів. Стаж державної служби ОСОБА_1 склав 20 років, 3 місяці, 11 днів.

10 червня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області із заявою, у якій просила здійснити перерахунок розміру раніше призначеної їй пенсії згідно Закону України „Про державну службу з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань , матеріальної допомоги на оздоровлення, індексацій, на які нараховувались та сплачені страхові внески на загально-обовязкове державне пенсійне страхування, виходячи із розміру на момент призначення пенсії 90 % та виплачувати у подальшому в цьому розмірі.

У якості документу, який підтверджує розмір виплачених позивачці сум матеріальної допомоги ОСОБА_1 подала до Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі довідку видану Чернівецькою митницею ДФС №4686/24-70-05-16/01 від 07 червня 2016 року.

Рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі, яке викладено в листі №12/К-11 від 23 червня 2016 року позивачці відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення не є складовими заробітної плати державних службовців.

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Суд вважає відмову Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі в перерахунку пенсії позиці протиправною виходячи із наступного.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про оплату праці, в редакції чинній на момент призначення позивачці пенсії, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону України „Про державну службу, в редакції чинній на момент призначення позивачці пенсії, було встановлено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та доплата за виконання роботи на вище оплачуваній посаді входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення, в редакції чинній на момент призначення позивачці пенсії, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)..

Статтею 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії.

При цьому Положення Законів України „Про державну службу, „Про оплату праці є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та ст. 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення.

Крім того, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року (№ 21-430а11) та від від 06.11.2013 №21-350а13).

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу, в редакції станом на 16 квітня 2008 року, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачки має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення позивачці пенсії, а внесені наступні зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії держаним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (№ 21-348а13) та від 06.10.2015р. (№21-2432/15).

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачці, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015р. №213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України „Про державну службу, „Про прокуратуру, „Про судоустрій і статус суддів, „Про статус народного депутата України, „Про Кабінет Міністрів України, „Про судову експертизу, „Про Національний банк України, „Про службу в органах місцевого самоврядування, „Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Право на перерахунок пенсії надано позивачці з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд вважає, щодо відповідача слід зобовязати перерахувати з 10.06.2016 р. пенсію позивачці за віком у відповідності до ст. 37 Закону України „Про державну службу, у редакції, що діяла станом на 16 квітня 2008 року, в розмірі 90% від місячного заробітку, з врахуванням сум всіх складових заробітної плати відповідно до довідки виданої Чернівецькою митницею ДФС №4686/24-70-05-16/01 від 07 червня 2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Суд також бере до уваги, що така правова позиція закріплена в ухвалі ВАСУ від 16 серпня 2016 року (К/800/37669/15).

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі було прийнято всупереч законам України, необґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для матеріальних прав та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення. Суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії є неправомірними , оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на пропуск позивачкою строків позовної давності. Зокрема позивачка звернулася до відповідача в червні 2016 року і оскаржуване рішення було прийнято 23 червня 2016 року, таким чином позов подано в межах строку встановленого ст. 99 КАС України.

На підставі ст. ст. З, 8, 19, 22 Конституції України, ст. 2 Закону України „Про оплату праці, ст.ст. 33, 37 Закону України „Про державну службу, ст.ст. 41, 45 Закону „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення, керуючись ст.ст. 2,5,7,9,11,14,71,72,86,94, 158,159, 160,161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області, яке викладене у листі №12/К-11 від 23 червня 2016 року, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки виданої Чернівецькою митницею ДФС №4686/24-70-05-16/01 від 07 червня 2016 року протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідки виданої Чернівецькою митницею ДФС №4686/24-70-05-16/01 від 07 червня 2016 року, відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу , у редакції, що діяла станом на квітень 2008 року, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також виплатити різницю в пенсії за минулий час за період з 01 червня 2016 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в рахунок здійснених нею судових витрат у виді судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: