Справа № 810/804/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/804/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до нотаріуса Рокитнянськогої районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав та їх обтяжень від 22.01.2016 року.

Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням від 22 січня 2016 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 проведено державну реєстрацію права власності нерухомого майна, отриманого ОСОБА_4 в рахунок викуплених майнових прав ліквідованого ПСП «Потоки», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( нежитлова будівля площею 246,9 кв.м.).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За змістом частини 1 статті 20 Закону заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено та дана обставина підтверджується дослідженими судом першої інстанції матеріалами облікової справи про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності, що позивачем для проведення державної реєстрації було подано наступні документи: квитанцію про сплату коштів за державну реєстрацію, Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія НОМЕР_1 від 11.01.2016 року, технічний паспорт на нежитлову будівлю Будинок тваринника за адресою АДРЕСА_1), витяг з рішення Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області ХХІУ скликання від 31.03.2004 року про утворення провулку на території забудованої частини господарського двору ПСП «Потоки» та присвоєння йому назви, Протокол засідання зборів орендодавців підприємства ТОВ «Тікач» власників майнових паїв реорганізованого КСП «ім. Боженка» від 28.02.201ё5 року, копія паспорту гр. ОСОБА_4, договір оренди земельної ділянки від 25.06.2016 року, укладеного між Таращанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4, акт прийому-передачі земельної ділянки від 25.06.2015 року, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.08.2015 року (ідентифікаційний номер 42740019), а також договори купівлі-продажу майнового паю, акти прийому-передачі прав власності майнового паю пайового фонду майна реорганізованого ПСП «Потоки».

Згідно ст. 22 Закону відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Відповідно до п.14 частини 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як вірно зазначив суд першої інстанції документом, що посвідчує виникнення чи перехід прав є Протокол зборів співвласників майна колишнього КСП ім. Боженка від 28.08.2015 року та договір оренди землі, укладеного з Таращанською районною державною адміністрацією 25.06.2015 року.

Також судом першої інстанції було встановлено та дана обставина підтверджується матеріалами справи, що питання виділення майна в натурі було поставлено на порядок денний, а також було предметом розгляду загальних зборів співвласників майна.

Доводи апелянта в цій частині спростовуються дослідженими судом матеріалами справи, у т.ч. протоколом загальних зборів співвласників майна.

Всі подані документи були перевірені нотаріусом як державним реєстратором на предмет їх законності та достовірності як те вимагає чинне законодавство України.

Судова колегія погоджується із доводами суду першої інстанції щодо безпідставності доводів позивача про те, що нотаріус прийняв рішення про реєстрацію права власності у той час, коли правоустанавлюючий документ (свідоцтво про право власності) було анульовано рішенням Лісовицької сільської ради, так як датою державної реєстрації є 22.01.2016 року, тобто за 12 днів до прийняття рішення сесії щодо анулювання свідоцтва.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року у справі №911/931/16 рішення Лісовицької сільської ради було скасовано.

Не надано позивачем і доказів, які б свідчили, що спірне нежитлове приміщення значиться як будинок тваринника і знаходиться на відповідальному зберіганні в ФГ «Катерина», а тому суд першої інстанції зазначені доводи позивача вірно не взяв до уваги.

Акт приймання-передачі майна, на який послалась позивач, судова колегія також вважає не може бути доказом правомірності доводів позивача, оскільки такий акт датований 20 вересня 2006 року та підписаний виконавчим директором ПСП «Потоки», тоді як на дату його підписання підприємство вже 2 місяці було як офіційно оголошено банкрутом та до Єдиного реєстру внесено запис про припинення його державної реєстрації.

Отже особа, яка його підписала, не мала відповідних повноважень вчиняти дії на підписання акту після реєстрації в Єдиному реєстрі припинення державної реєстрації підприємства.

Стаття 24 Закону містить вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації, зокрема: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Судом першої інстанції встановлено і з даними доводами погоджує суд апеляційної інстанції, що заява та подані до неї документи, подані ОСОБА_4, відповідали вимогам чинного законодавства України, а тому підстав для відмови у проведенні державної реєстрації на підставі поданих третьою особою заяви та документів права власності у нотаріуса, як у державного реєстратора, з підстав, передбачених ст. 24 Закону, не було.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник апелянта зазначив, що збори співвласників як такі взагалі не проводились, рішення не приймалось, а тому сам протокол і викладене в ньому рішення в силу Закону є нікчемними.

Погодитись з такими доводами представника апелянта колегія суддів не може, оскільки позивач не оспорював в судовому порядку рішення зборів, а також не надав доказів, які б свідчили про нікчемність рішення чи про його недійсність.

Таким чином, оскільки на час подачі заяви, протоколу зборів співвласників та інших документів до нотаріальної контори та здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, рішення зборів не оспорено в установленому законом порядку, було дійсним і законним, тому підстав, передбачених ст. 24 Закону, для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень у державного нотаріуса не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Cудді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 12 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.