Справа № 338/581/15-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Справа № 876/6041/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи, зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 21.04.2015року звернувся в суд із адміністративним позовом до управління ПФУ в Богородчанському районі про визнання протиправною відмови в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, за періоди з 25 березня 1982 року по 02 лютого 1986 року та з 03 лютого 1986 року по 31 грудня 1990 року. Просить також зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію із врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту її призначення - з вересня 2013 року.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Богородчанському районі та з вересня 2013 року отримує пенсію за віком по списку № 2. При обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 25 березня 1982 року по 02 лютого 1986 року та з 03 лютого 1986 року по 31 грудня 1990 року йому зараховано до стажу в одинарному розмірі. У вищевказані періоди працював в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, і такий стаж повинен обчислюватися з розрахунку один рік роботи за один рік і 6 місяців. 10 лютого 2015 року звернувся до управління ПФУ в Богородчанському районі із запитом, в якому просив надати інформацію про те, чи було враховано при нарахуванні йому пенсії пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Листом від 13 лютого 2015 року йому надана відповідь про те, що немає підстав для кратного обчисленням стажу його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Відповідачем не було проведено перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, навіть після представлення ним уточнюючої довідки ПАТ «Укрнафта» № 10-496 від 01 квітня 2015 року. Вважає такі дії управління ПФУ в Богородчанському районі протиправними.

Оскаржуваною постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що п.5Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає пільгове обчислення трудового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, при певних умовах. В частині 3 даного пункту зазначено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими законами. Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги. Для зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 25 березня 1986 року по 02 лютого 1986 року та з 03 лютого 1986 року по 31 грудня 1990 року до трудового стажу в кратному розмірі (один рік роботи за один рік і шість місяців) немає підстав. Позивачем не представлено необхідних документів (зокрема, письмових трудових договорів), які б підтверджували його право на таку пільгу. Просить в позові відмовити.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що пільгове обчислення стажу передбачено законодавством колишнього СРСР, а період роботи в зазначений період підтверджується трудовою книжкою та довідками, а отже, управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, працюючи в Івано-Франківському УБР помічником бурильника, з 25 березня 1982 року по 02 лютого 1986 року направлявся на роботу в місцевість, прирівняну до районів Крайньої Півночі, а з 03 лютого 1986 року по 31 грудня 1990 року - в райони Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Отже, колегія суддів зазначає, що робота ОСОБА_1 вахтовим методом у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором із підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності - не поширюються.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі - задоволити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року у справі № 338/581/15-а - скасувати та прийнято нову, якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар