Справа № 2-а-149/10
Суддя: Андрощук Є. М.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Андрощука Є.М.

при секретарі- Крупській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить зобовязати останнього провести виплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008 рік в сумі, що визначена Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», оскільки відповідач здійснив виплати не в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в яких просить розглянути справу без її участі, позов підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач як учасник війни у 2008 році мала право відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 22.10.1993 року, № 3551-12, (далі Закон № 3551-12), на разову щорічну допомогу відповідно у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Статус позивача підтверджується копією її посвідчення.

Відповідно до ст.14 п.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмір разової щорічної грошової допомоги учасникам війни становить 3 мінімальних пенсій за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 25.03.2005 року у розмірі прожиткового мінімуму, який щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет на відповідний рік ( ч.З ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 p.).

Згідно п. 20 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-6 ( далі - Закон № 107-6)s частини 5 ст. 12, 13, 14, 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», викладено у такій редакції, що щорічно до 5 травня ветеранам війни - учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. На виконання зазначених змін, згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», позивачу виплачено разову щорічну грошову допомогу відповідно у 2008 році як учаснику війни у розмірі 65 грн.

Мінімальний розмір пенсії на зазначений рік встановлено Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-4, ст. 28 якого визначає, що мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, та відповідними Законами України про державні бюджети.

Згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-6, затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність з 01 квітня - 481 грн.

Тобто судом встановлено, що позивач за вказаний рік отримала разову щорічну грошову допомогу у меншому розмірі ніж це визначено Законом № 3551-12.

Разом з тим норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 22.10.1993 року, № 3551-12, в частині встановлених розмірів щорічної грошової допомоги та їх виплати зупинені зазначеним Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відтак, у разі, якщо застосування пільг, компенсацій і гарантій для певних категорій громадян, у тому числі, виплата грошової допомоги ветеранам війни, потребує фінансування за рахунок коштів державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом.

Конституційний суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих застосовується положення закону який прийнятий пізніше.

З огляду на наведене, Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже є пріоритетними положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Згідно ч. 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп, положення статей Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тому положення п. 20 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін д: деяких законодавчих актів України», втрачають чинність з 22 травня 2008 року. Рішення Конституційного суду України було прийнято поза терміном виплати одноразової грошової допомоги, тобто після 5 травня, а тому зворотної дії в час і не має.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги відмовити.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: