Справа № 2-а-1615/10/0270
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 р. Справа № 2-а-1615/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Колодійчук Олександр Вікторович

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю

відповідача : ОСОБА_2 - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю телекомунікаційної компанії "Вінтелепорт"

про: стягнення 3006 грн.

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю телекомунікаційної компанії "Вінтелепорт" про стягнення 3006 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2010 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що проведеною перевіркою встановлено факт необґрунтованого одержання відповідачем виручки в сумі 1002 грн., про що складено відповідний акт, на підставі якого Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області прийнято рішення № ІЦ-02-12/100 від 04.12.2009 року про застосування до відповідача економічних санкцій в розмірі 3006 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав зазначивши, що рішення № ІЦ-02-12/100 від 04.12.2009 року, на підставі якого заявлено до стягнення суму заборгованості за даним позовом, скасовано постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.02.2010 року, яка набрала законної сили 08.12.2010 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

Листом від 26.10.2009 року за № ІЦ-01-14-5/1400 Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькій області повідомила ТОВ ТК «Вінтелепорт» про проведення планової перевірки з 09.11.2009 по 27.11.2009 року з питань дотримання порядку застосування тарифів на загальнодоступні (універсальні) телекомунікаційні послуги та тарифів на надання в користування каналів електрозвязку операторів телекомунікацій, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг.

На підставі посвідчення від 12.04.2009 року №591, виданого Державною інспекцією з контролю за цінами в Вінницькій області начальнику відділу ОСОБА_3, відповідно до статті 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та плану роботи на ІV квартал 2009 року Держінспекції цін у Вінницькій області проведена планова перевірка ТОВ ТК «Вінтелепорт» за правильністю застосування тарифів на загальнодоступні (універсальні) телекомунікаційні послуги та тарифів на надання в користування каналів електрозвязку.

За наслідками перевірки було складено акт від 27.11.2009 року, у якому зазначено, що в ході перевірки ТОВ ТК «Вінтелепорт» при оплаті абонплати за користування основним телефонним апаратом бюджетними організаціями встановлені випадки стягнення плати за тарифами на послуги місцевого телефонного звязку, як з інших споживачів.

04.12.2009 року на підставі акту від 27.11.2009 року, начальником Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області було прийнято рішення № ІЦ-02-12/100 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Розглянувши матеріали перевірки ТОВ ТК «Вінтелепорт», встановлено завищення Граничних тарифів при стягненні абонентної плати з бюджетних організацій внаслідок застосування тарифів для них, як для інших підприємств та організацій; застосування завищеної погодинної плати при розрахунках із споживачами, які мають пільги на оплату цих послуг, при абонентній системі оплати послуг місцевого телефонного звязку з почасовим обліком телефонних розмов. Таким чином, ТОВ ТК «Вінтелепорт» було порушено вимоги рішень Національної комісії з питань регулювання звязку України від 12.09.2008 року № 1110 та від 28.04.2009 року № 1491 «Про затвердження Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року № 720 «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за що до ТОВ ТК «Вінтелепорт» застосовані економічні санкції у розмірі 1002 грн. та 2004 грн.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області направлено ТОВ ТК «Вінтелепорт» претензію від 07.12.2009 року № ІЦ-01-15-2/1678 про сплату сум економічних санкцій за порушення Закону України «Про ціни і ціноутворення» відповідно до пункту 3.5. Інструкції про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Мінекономіки та Мінфіну України від 03.12.2001 року № 298/519 на суму 3006 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправним, ТОВ ТК «Вінтелепорт»звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про його с касування.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду у справі №2а-5385/09/0270 від 16.02.2010 року, позов ТОВ ТК «Вінтелепорт»задоволено, визнано дії Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області щодо проведення планової перевірки протиправними, рішення № ІЦ-02-12/100 від 04.12.2009 року про застосування економічних санкцій скасовано.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2010 року апеляційну скаргу начальника Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року у справі №2а-5385/09/0270 залишено без розгляду.

Проаналізувавши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згідно з п.1.6 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки України та з питань європейської інтеграції та Міністерства фінансів України №298/519 від 03.12.2001 року, необґрунтовано одержані суб'єктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами.

Зазначені в рішеннях суми перераховуються суб'єктами підприємницької діяльності - порушниками за належністю самостійно, а в разі неподання установам банків платіжних документів зазначені суми стягуються відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції, рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій може прийматися Державною інспекцією з контролю за цінами, державними інспекціями з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі також на підставі матеріалів перевірок, здійснених іншими контрольними органами.

Як зазначено вище, правову оцінку рішенню про застосування економічних санкцій № ІЦ-02-12/100 від 04.12.2009 року, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, надано Вінницьким окружним адміністративним судом у постанові від 16.02.2010 року, що набрала законної сили 08.12.2010 року.

Зокрема, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.02.2010 року у справі №2а-5385/09/0270, що має преюдиціальне значення для вирішення даної адміністративної справи про стягнення 3006 грн. економічних санкцій, рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області скасовано, з огляду на що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача вказаної суми.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. З огляду на те, що в процесі розгляду даної справи свідки не залучалися і не призначалася судова експертиза та, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі складена 17.02.2011 року

Суддя Мультян Марина Бондівна