Справа № 2-а-5344/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2-а-5344/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Оніщенко Петрі Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ритон"

до: Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Ритон (далі позивач) з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування економічних санкцій, мотивуючи позовні вимоги наступним.

З 10.11.2010 року по 26.11.2010 року відповідачем проводилась перевірка ТОВ Ритон з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами якої складений відповідний акт.

Згідно з актом перевірки перевіряючий дійшов висновку, що підприємство порушило вимоги розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 року №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями).

На підставі акту перевірки відповідачем складено припис №01-14-6/309 від 03.12.2010 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін та прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №ІЦ-02-12/83 від 03.12.2010 року, яким у позивача вилучено в дохід держави 128 399 грн. та накладено на останнього штраф в сумі 256 798 грн.

Позивач вважає, що відповідачем неправомірно прийнято зазначене рішення з огляду на те, що висновки, які знайшли своє відображення у відповідному акті перевірки, не відповідають вимогам чинного законодавства України з наступних підстав.

Так, на думку позивача, відповідачем помилково, виключно на аналізі видаткових накладних, зазначених в акті перевірки, визначено, що сума необґрунтовано отриманої виручки підприємством складає 128 399 грн. Однак, відповідачем при проведенні перевірки не здійснювалася перевірка таких первинних бухгалтерських документів підприємства, як платіжні доручення, квитанції прибутково-касових ордерів, банківських виписок про зарахування коштів, які можуть бути доказами отримання позивачем необґрунтовано одержаної суми виручки. Посадовими особами відповідача не досліджувались первинні бухгалтерські документи, які б свідчили про отримання позивачем виручки від реалізованого мяса, ціни на яке формувались нібито з порушенням встановленого порядку, що є порушенням п. 3.2 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю з цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 р. №298/519.

Також, на думку позивача, відповідачем при застосуванні економічних санкцій порушена процедура їх застосування, передбачена Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Так, відповідачем за результатами перевірки було складено відповідний припис, яким встановлений місячний термін для усунення порушень підвищення оптово-відпускних цін. Однак, цього ж дня відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, чим порушено вимоги п.п. 7, 8 ст. 7, ч. 1 ст. 12 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.32-34), а також на надані у справу матеріали і документи.

Крім того, представник позивача заявив, що проведеною перевіркою видаткових накладних за період з 01.12.2009 року по 31.10.2010 року встановлені факти реалізації позивачем мяса яловичини та свинини за оптово-відпускними цінами, які перевищували граничний рівень з урахуванням збільшення ціни на 1% щомісячно, чим порушено вимоги розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 року №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями). Однак, на думку представника позивача, з наведених накладних вбачається, що мясо яловичини та свинини було реалізовано як сировину, що не може вважатися продовольчими товарами, та, як наслідок, тягнути за собою обовязок щодо декларування зміни оптово-відпускних цін на неї.

В підтвердження власної правової позиції представник позивача посилається на лист-розяснення Міністерства економіки України від 24 лютого 2009 року №3804-25/122, наданий у відповідь на запит Закарпатської ОДА щодо застосування Постанови КМУ від 17 жовтня 2007 року №1222, якою затверджено Порядок декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари.

Відповідач надав суду свої заперечення проти адміністративного позову (а.с.19-22), згідно з якими Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області цілком правомірно винесене рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №1Ц-02-12/83 від 03.12.2010 р. на підставі виявлених порушень, що обґрунтовується наступним.

Так, перевірка ТОВ Ритон з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства проводилась по первинних бухгалтерських документах, платіжних документах (абонентських рахунках) та рахунках-фактурах. За результатами проведеної перевірки встановлено необґрунтоване отримання позивачем виручки в результаті застосування завищених оптово-відпускних цін на продукти харчування (мясо яловичини та свинини), ціни на які відповідають державному регулюванню, в сумі 128 398,99 грн., яка відповідно до ст. 14 Закону України Про ціни та ціноутворення та Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 р. №298/519, підлягає вилученню до бюджету із застосуванням штрафу в розмірі 200%.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у наданих письмових запереченнях.

Як свідок в судовому засіданні була допитана ОСОБА_3, яка працює провідним державним інспектором Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області.

Свідок пояснила, що вона відповідно до п. 3.1.1 Плану роботи на ІV квартал 2010 року Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області проводила планову перевірку ТОВ Ритон щодо дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства відповідно до вимог чинного законодавства.

В результаті проведеної перевірки нею встановлено, що підприємство всупереч вимог розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 року №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями) реалізовувало мясо яловичини та свинини за оптово-відпускними цінами, які перевищували граничний рівень з урахуванням збільшення ціни на 1% щомісячно, та, як наслідок, необґрунтовано отримало виручку за період з 01 грудня 2009 року по 31 жовтня 2010 року в сумі 128 399 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, оглянувши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З 10 листопада 2010 року по 26 листопада 2010 року провідним державним інспектором Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області ОСОБА_3 проводилась планова перевірка ТОВ Ритон з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольства відповідно до вимог чинного законодавства

За результатами перевірки складено акт №000506 від 26.11.2010 р. (а.с.8-13), згідно з висновками якого встановлені порушення позивачем вимог розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 року №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями), а саме: застосування завищених оптово-відпускних цін на продукти харчування (мясо яловичини та свинини) за період з 01.12.2009 року по 31.10.2010 року, в результаті чого підприємство незаконно отримало виручку у розмірі 128 399 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки 03.12.2010 року відповідачем складено припис №01-14-6/309, яким від ТОВ Ритон вимагалось в місячний термін усунути порушення підвищення оптово-відпускних цін на яловичину та свинину більше ніж на 1% в місяць без обовязкової процедури декларування їх зміни шляхом приведення цін у відповідність до вимог розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 року №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями) (а.с.14).

03.12.2010 року відповідачем прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №1Ц-02-12/83, яким у позивача вилучено в дохід держави 128 399 грн. та накладено на останнього штраф в сумі 256 798 грн. (а.с.7).

Судом також встановлено, що відповідачем по відношенню до позивача виставлялась претензія №ІЦ-01-15-2/2511 від 03.12.2010 р. про сплату економічних санкцій в 10-денний термін від дня отримання рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін (а.с.27).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Статтею 10 Закону України Про ціни і ціноутворення передбачено, що зміна рівня державних фіксованих та регульованих цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг здійснюється в порядку і в строки, що визначаються тими органами, які відповідно до цього Закону затверджують або регулюють ціни (тарифи).

Державна інспекція з контролю за цінами в межах повноважень, передбачених Законом України Про ціни та ціноутворення та Положенням про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819, здійснює перевірки з питань додержання порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, що регулюються державою.

Статтями 4, 8 Закону України Про ціни і ціноутворення передбачено, що Кабінет Міністрів України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами). Урядом України можуть вводитись інші методи державного регулювання цін і тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 року № 1222 Про затвердження Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари визначено механізм декларування субєктами господарювання зміни оптово-відпускних цін на борошно пшеничне вищого, першого і другого сорту, борошно житнє обдирне, яловичину, свинину, мясо птиці (тушка), ковбасні вироби варені, крім вищого сорту, молоко коров'яче питне з вмістом жиру до 2,5 відсотка, сир кисломолочний з вмістом жиру до 9 відсотків, сметану з вмістом жиру до 20 відсотків, масло вершкове з вмістом жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі, цукор-пісок, олію соняшникову, у випадку, коли загальне зростання ціни збільшуються протягом місяця більш як на 1 відсоток.

Пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів), обласним державним адміністраціям надано право встановлювати оптово-відпускні ціни на борошно пшеничне вищого, першого і другого сорту, борошно житнє обдирне, яловичину, свинину, м'ясо птиці, ковбасні вироби варені, молоко, сир, сметану, масло вершкове, яйця курячі, цукор, олію соняшникову шляхом декларування їх зміни.

Розпорядженням голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями) передбачено, що регулювання граничного розміру оптово-відпускних цін на продукти харчування, в тому числі на яловичину та свинину, здійснюється шляхом запровадження обовязкового декларування зміни їхнього розміру та затверджено форму декларації зміни розміру оптово-відпускних цін на зазначені продовольчі товари згідно з додатком.

Частина 1 ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення передбачає відповідальність за порушення державної дисципліни цін: вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 №298/519, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 року за №1047/6238, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 1.6 даної Інструкції передбачено, що необґрунтовано одержані субєктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами.

При цьому, під виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) є сума, фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг) (п. 2 оглядового листа Вищого Господарського суду України від 16.12.2004 №01-8/3273 Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про ціни і ціноутворення).

Таким чином, у контексті вказаних положень, суд зазначає, що істотною умовою для застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача є наявність доказів отримання позивачем необґрунтовано одержаної суми виручки, а саме платіжних доручень, квитанцій прибутково-касових ордерів, банківських виписок про зарахування коштів.

Як вбачається з наданих суду доказів, посадовою особою відповідача не досліджувались первинні бухгалтерські документи, які б свідчили про отримання позивачем виручки від реалізованого мяса, ціни на який формувались з порушенням встановленого порядку. Про це свідчить акт перевірки у якому зроблені висновки про необґрунтовано отриману виручку лише виходячи з видаткових накладних на поставку мяса, що є порушенням п. 3.2 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року №298/519.

Відповідно до даного пункту зазначеної Інструкції в актах перевірок детально відображається механізм скоєння порушення, визначається сума необґрунтовано одержаної виручки, з доданням розрахунків, на яких ґрунтується обчислення зазначеної суми, з посиланням на документи первинного бухгалтерського обліку, згідно з якими вони здійснюються. Копії документів первинного бухгалтерського обліку, які можуть додаватись до акта, завіряються підписом посадової особи субєкта господарювання та його печаткою.

При винесенні рішення суд також враховує наступне.

Відповідно до п. 2 розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями) декларуванню підлягають зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, зазначені в п. 1 цього розпорядження, коли такі ціни збільшуються протягом місяця на 1 відсоток.

З вищенаведеного випливає, що однією із умов, за наявності якої оптово-відпускні ціни на товари підлягають декларуванню, є належність товарів, що реалізуються, до групи продовольчих.

Однак, судом встановлено, що реалізоване позивачем мясо, а саме: яловичина в блоках 1 та 2 категорії, свинина 2 категорії та вирізка, не є продовольчим товаром в розумінні п. 1 Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 № 1222, з огляду на те, що є сировиною і було реалізоване для подальшої переробки.

Даний висновок зроблений судом на підставі операцій з реалізації позивачем яловичини в блоках 1 та 2 категорії, свинини 2 категорії та вирізки основним підприємствам-покупцям, а саме: виробничо-заготівельному підприємству Жовтневі ковбаси, ТОВ "ВКП "Вербівське" та ТОВ "Інтервурст", оскільки, як вбачається з наявних у матеріалах справи відповідних довідок з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, основними видами діяльності даних підприємств є виробництво мяса та мясних продуктів.

Суд враховує, що господарська діяльність позивача на час проведення перевірки також полягала у придбанні великої рогатої худоби живою вагою, її забоєм в забійному пункті та подальшою її реалізацією переробним підприємствам у вигляді мяса як сировини. Оскільки переробні підприємства використовують яловичину в блоках 1 та 2 категорії, свинину 2 категорії та вирізку для виготовлення готової продукції, то товар який реалізується позивачем, є сировиною, а не продовольчим товаром. В підтвердження зазначеного представником позивача надано суду документи, які підтверджують наявність у позивача забійного пункту, а саме: свідоцтво про право власності та реєстраційне посвідчення на холодильні камери потужністю 40 тон та забійний пункт з допоміжними будівлями, які знаходяться в м. Хмільнику Вінницької області.

На думку суду, важливим є визначення мяса яловичини та свинини як сировини. Як вбачається зі змісту пункту 1 Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, ним передбачено здійснення декларування зміни оптово-відпускних цін на яловичину та свинину в якості продовольчого товару. В той же час судом встановлено, що позивачем надано достатньо доказів з приводу виробництва мяса, а саме: яловичини в блоках 1 та 2 категорії, свинини 2 категорії та вирізки, не як продовольчого товару, а як сировини.

В даному випадку суд також приймає до уваги посилання представника позивача на лист розяснення Міністерства економіки України від 24 лютого 2009 року №3804-25/122, який був наданий у відповідь на запит Закарпатської ОДА щодо застосування Постанови КМУ від 17.10.2007 року №1222 та в якому зазначено, що в разі постачання виробником (імпортером) товарів, як сировини, підприємствам переробної промисловості та/або підприємствам оптової або роздрібної торгівлі для подальшого використання при виробництві готової продукції продовольчих товарів, щодо цін, на які запроваджено державне регулювання, декларування зміни оптово-відпускних цін на такі товари (сировину) не здійснюється.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем при проведенні перевірки дотримання позивачем порядку формування та застосування цін на мясо яловичини та свинини неправомірно застосовано положення Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари та розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями).

В судовому засіданні було також встановлено, що позивач здійснював декларування зміни оптово-відпускних цін, які запроваджуються з 13 квітня 2009 року, на яловичину І категорії та мясо в блоках вищої категорії, що підтверджується відповідною декларацією, зареєстрованою в Головному управлінні економіки Вінницької обласної державної адміністрації за №112522 від 06.04.2009 року та погодженою першим заступником голови Вінницької облдержадміністрації за №475/2 від 13.04.2009 року (а.с.39).

При цьому, як встановлено з пояснень представників сторін, яловичина І категорії та мясо в блоках вищої категорії були не сировиною, а продовольчими товарами, оскільки не потребували подальшої переробки та могли бути безпосередньо реалізовані як продовольчі товари, а тому оптово-відпускні ціни на них підлягали декларуванню відповідно до Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари та розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 26.10.2007 №399 Про декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари (зі змінами та доповненнями).

Крім того, суд зазначає, що відповідачем при застосуванні економічних санкцій порушена процедура їх застосування, передбачена Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Зокрема, пунктами 7, 8 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом пяти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис обовязкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) субєкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо субєкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до частини 1 статті 12 цього Закону невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до субєкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Абзацами третім пятим пункту першого постанови Кабінету Міністрів України Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року від 21.05.2009 р. №502 передбачається органам державного нагляду (контролю) до 31 грудня 2010 року:

- видавати субєктові господарювання припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акта про проведення перевірки, якщо інший строк не передбачено законом;

- приймати рішення про застосування до субєктів господарювання фінансових і адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня одержання приписів про усунення виявлених порушень (крім порушень, що неможливо усунути);

- не застосовувати санкції щодо порушень, усунених на виконання припису.

Такі вимоги постанови Кабінету Міністрів України не суперечать положенням Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проте, відповідачем не надано суду доказів про дотримання вищенаведених вимог законодавства, оскільки, як встановлено судом, оскаржуване рішення про застосування економічних санкцій було прийнято відповідачем в день складення припису про усунення виявлених порушень, а саме 03.12.2010 року.

З урахуванням усього вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач прийшов до помилкового висновку про необґрунтоване отримання виручки позивачем внаслідок застосування завищених оптово-відпускних цін на продукти харчування (мясо яловичини та свинини), адже ціни на ці продукти, які реалізовувались як сировина, не підлягають державному регулюванню, а тому, як наслідок, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення про застосування економічних санкцій.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність винесення оскаржуваного рішення відповідачем наявними у справі матеріалами не доведена.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши доводи сторін, перевіривши рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №1Ц-02-12/83 від 03.12.2010 р. відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність визнання його протиправним та скасування в повному обсязі.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги є повністю обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією № К25/S/43 від 28.12.2010 р. документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 3,40 грн., а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №ІЦ-02-12/83 від 03 грудня 2010 року Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін товариством з обмеженою відповідальністю "Ритон".

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови оформлено 07 лютого 2011 року.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович