Справа № 822/236/15
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/236/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О. Л.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

04 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представників позивача: Захаркевич О. В., Балахтарь В. І., Зозуля І. В., Чорний А. В.,

представника відповідача: Пятковського А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства по технічній експлуатації і сервісу молочного обладнання "Тесмо-М" (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в січні 2015 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення форми "Р" №/3365, форми "П" №/3366, форми "Р" №/3367, форми "В1" №/3368, форми "Ш" №/3364 від 10.12.2014.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2016 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №/3365, №/3366, №/3367, №/3368 від 10.12.2014.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь ПрАТ "Тесмо-М" () судові витрати в розмірі 32 484,35 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представники позивача заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В зв'язку з цим апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні адміністративного позову, оскільки воно не оскаржене позивачем.

Судом першої інстанції встановлено, що Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому провела документальну планову виїзну перевірку ПрАТ "Тесмо-М" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013.

24.11.2014 за результатами проведеної перевірки складено акт № 5269/22-05/14152653 (далі - Акт), згідно висновків якого, зокрема, встановлено порушення:

1. п.138.1, п.138.2, п. 138.8. ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 152946,00 грн. та завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на 751640,00 грн.;

2. п.57.3. ст.57 ПК України, в результаті чого протерміновано сплату визначеного грошового зобов'язання у сумі 1092,00 грн. на 353 дні згідно акту перевірки № 4194/23-4/14152653 від 07.05.2009 із врахуванням рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року (справа № 24663/10);

3. п.44.1 ст.44 п.198.1, п.198.3, п,198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 ПК України, п.2, п.4 Порядку заповнення податкової накладної, затверджений наказом Мінфіну України від 01.11.2011 № 1379, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 37026,00 грн.;

4. п.198.1, п.198.6 ст.198 п.200.1 абз. "а" п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся, на загальну суму 157735,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 10.12.2014 № /3364 за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 142,26 грн.;

- від 10.12.2014 № /3365 про визначення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 55539,00 грн. (37026,00 грн. - основний платіж, 18513,00 грн. - штрафні санкції);

- від 10.12.2014 № /3366 про завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 751640,00 грн.;

- від 10.12.2014 № /3367 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 152946,00 грн.;

- від 10.12.2014 № /3368, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 157735,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 78867,00 грн.

Щодо взаємовідносини позивача із ТОВ "Системи керування виробництвом" суд встановив наступне.

За договором № АС011.006 від 12.09.2011 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити систему для автоматизації двухмаршрутної СІР мийки; пастеризовано-охолоджувальної установки для молока, типу АПОУП-П-2,5.

Загальна вартість обладнання для систем автоматизації склала - 207630,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 34605,00грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 68640,00 грн. (в т.ч. ПДВ -11440,00 грн.).

Загальна ціна вказаного договору становить 276270,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 46045,00 грн.).

Виконання умов зазначеного договору підтверджується актом №0036/Нов.МЗ/паст.уст. від 31.10.2011; актом № 0042Новогр. СІР мийка від 31.10.2011; вантажно-митною декларацією №400000009/2011/017638 від 21.10.2011; вантажно-митною декларацією №400000009/2011/017635 від 21.10.2011; накладною від 31.10.2011 № РН-000006, актом виконання робіт та актом надання послуг.

Згідно договору № АС011.005 від 14.09.2011 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити систему для автоматизації установки для прийомки молока УПМ-10; установки для прийомки молока УПМ-20; установки для пастеризаційно-охолоджувальної установки для молока типу АПОУП-П-10.

Загальна вартість обладнання для систем автоматизації, відповідності до Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), склала - 198707,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 33117,83 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 58500,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 9750,00 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає - 257 207,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 42867,83 грн.).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав накладну від 31.10.2011 № РН-000007; акт № 0036/Нов.МЗ/паст.уст. від 31.10.2011; вантажно-митну декларацію № 400000009/2011/017635 від 21.10.2011; акти виконаних робіт.

За договором № АС011.007 від 14.09.2011 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити трьохмаршрутну СІР мийку, три комплекти твороговиготовлювача марки ОТ-500.

Згідно Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), загальна вартість обладнання для систем автоматизації склала - 391641,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 65273,50 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 177540,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 29590,00 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає - 569181,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 94863,50 грн.).

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав накладну від 31.10.2011 № РН-000005; акт № 0001СІР-мийка від 03.12.2011; акт № 0001 №3 с/виг.ОТ-500 від 03.12.2011; вантажно-митну декларацію № 400000009/2011/020482 від 02.12.2011; вантажно-митну декларацію № 400000009/2011/020486 від 02.12.2011; акт виконаних робіт.

За договором № АС012.001/2 від 23.03.2012 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити двоконтурну СІР мийку.

У відповідності до Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), загальна вартість обладнання для систем автоматизації склала - 126035,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 21005,83 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 37700,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 6283,33 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає -163735,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 27289,17 грн.).

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав: накладні від 12.06.2012 № РН-000005, від 02.07.2012 № РН-000006; акт N 20021 від 30.08.2012; акт № 0001 від 31.01.2013; акт № 25 від 20.08.2012; акт виконаних робіт.

Згідно договору № АС012.002 від 11.04.2012 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити систему для автоматизації пастерізаційно -охолоджувальної установки типу АПОУН-П-10.

Згідно Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), загальна вартість обладнання для систем автоматизації склала - 28 431,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 4738,50 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 18500,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3083,33 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає - 46931,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 7821,83 грн.).

На підтвердження виконання даного договору позивач надав накладну від 20.04.2012 №РН-000002; акт № 0021 від 30.08.2012; акт № 0001 від 31.01.2013; акт № 25 від 20.08.2012; акт виконаних робіт від 16.01.2013 № 1.

За договором № АС01.005 від 26.05.2010 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити пастеризаційно-охолоджувальну установку типу АПОУН-П-10.

У відповідності до Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), загальна вартість обладнання для систем автоматизації склала - 22431,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 3738,50 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 18500,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 3083,33 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає - 40931,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 6821,83 гри.).

На виконання умов вказаного договору позивач надав акт виконаних робіт від 28.09.2012 за № 8 на загальну суму 18500,00 грн.

Згідно договору № АС012.001 від 01.03.2012 ТОВ "Системи керування виробництвом" зобов'язується продати, а ПрАТ "Тесмо-М" купити систему для автоматизації твороговиготовлювача марки ОС-600 (4 комплекти), твороговиготовлювача марки ОС-1000.

Загальна вартість обладнання для систем автоматизації, відповідно до Специфікації за вказаним договором (додаток 1 до договору), склала - 370 250,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 61708,33 грн.), вартість пусконалагоджувальних робіт - 199900,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 33316,67 грн.).

Загальна ціна вказаного договору складає - 570150,00 грн., (в т.ч. ПДВ - 95025,00 грн.).

Для підтвердження виконання умов договору позивач надав накладну від 02.04.2012 № РН-000003; акт № 00121/ексітар ОС-1000 від 30.04.2012; акт № 0029/ексітар ОС-500 від 30.04.2012; акт № 0029/ексітар ОС-5ОО від 30.04.2012; акт надання послуг № 5 від 03.07.2012; акт надання послуг № 6 від 03.07.2012; акт надання послуг № 7 від 03.07.2012; вантажно-митну декларацію № 400050000/2012/005050 від 19.04.2012.

На підтвердження господарської операції з ТОВ "ІМАС-2005" з придбання електрокотла ЕКО 275/8М позивач надав видаткову накладну від 25.01.2012 № 2, податкову накладну від 18.01.2012 № 8, банківську виписку ПрАТ "Тесмо-М" за 18.01.2012, сертифікат відповідності на отриманий товар.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень №/3365, №/3366, №/3367, №/3368 від 10.12.2014, тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198. 3 ст. 198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПК України).

Згідно п. 135.2 ст. 135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу (п.138.1 ст.138 ПК України).

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу .

Пунктом 138.8 ст.138 ПК України вказано, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну);

Витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат (п.139.1.9 ст.139 ПК України).

Згідно п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Суд першої інстанції вірно вказав, що ненадані для перевірки сертифікати якості та відповідності не є первинними документами в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а їх наявність чи відсутність ніяким чином не можуть визначати правомірність формування витрати виробництва в податковому обліку. При цьому суд правильно послався на рішення ВАС України від 3.09.2014 у справі №К/9991/67708/12.

Також суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 82, 86 КАС України дав належну оцінку висновку експерта № 02/07/2015/23 від 29.02.2016, яким встановлено, що документально не підтверджуються висновки по акту Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому № 5269/22-05/14152653 від 24.11.2014 в частині ствердження заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств України, при проведенні господарських операцій з ТОВ "Системи керування виробництвом" та ТОВ "ІМАС-2015" та документально не підтверджуються висновки по акту Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому № 5269/22-05/14152653 від 24.11.2014 в частині ствердження заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, при проведенні господарських операцій з ТОВ "Системи керування виробництвом" та ТОВ "ІМАС-2015".

При цьому судом апеляційної інстанції також встановлено, що відповідачем, в ході перевірки, фактично не перевірялася реальність вчинених операцій (виконаних робіт), а саме щодо фактичного постачання вказаних товарів (виконання робіт), відображення їх у фінансовому обліку контрагентів, а також не перевірявся рух коштів по вказаним операціям. Доказів відсутності вказаних обставин також відповідачем не надано до суду.

Посилання апелянта на те, що відповідно до висновку отриманого акта перевірки підприємства "І-МАС-2005" відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, тощо, що свідчить про відсутність реального здійснення господарської діяльності, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують тверджень позивач про фактичне здійснення господарських операцій, крім того відповідачем не надано доказів, а судом не встановлено що вказані контрагенти не приймали участі у вказаних господарських операціях, рівно як і те, що вони притягнуті до відповідальності за вчинення фіктивних господарських операцій.

Також є безпідставними посилання апелянта на те, що частина податкових накладних по спірних господарських операціях заповненні з порушенням вимог закону, оскільки, як встановлено судом, наявність незначних "дефектів" при заповненні податкових накладних, за умови реальності вчинення відображених в них операцій, не може слугувати підставою для визнання таких не реальними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в діях позивача відсутні порушення по взаємовідносинах з ТОВ "Системи керування виробництвом" та ТОВ "ІМАС-2005", а податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому № /3365, № /3366, № /3367, №/3368 від 10.12.2014 підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не надано належних доказів в обґрунтування вимог апеляційної скарги та не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 10.12.2014.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 жовтня 2016 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.