Справа № 344/10179/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Справа № 876/6454/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2016 року про забезпечення позову у справі №344/10179/16-а за позовом Приватного підприємства «Фармацевтична компанія «Здорова родина» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2016р. Приватне підприємство «Фармацевтична компанія «Здорова родина» (далі - Підприємство) звернулось в суд з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, просило визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р. у частині підпунктів 1.25, 1.26, 1.27 і 1.28 п.1.

Одночасно Підприємством подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р. у частині підпунктів 1.25, 1.26, 1.27 і 1.28 п.1 та заборони Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж інформаційних конструкцій, зазначених у підпунктів 1.25, 1.26, 1.27 і 1.28 п.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.08.2016р. заяву про забезпечення позову задоволено частково: зупинено дію підпункту 1.25 пункту 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від № 498 від 21.07.2016р. «Про Демонтаж об'єктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд»; заборонено Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж інформаційних конструкцій, зазначених у підпункті 1.25 пункту 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 498 від 21.07.2016р.; у задоволенні решти заявлених вимог клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді суду першої інстанції, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.08.2016р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач не довів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, або якщо захист таких буде неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Судом першої інстанції не було досліджено, яким чином застосування заходів забезпечення позову вплине на права та законні інтереси позивача. Також позивачем не спростовується факт самовільного встановлення інформаційних конструкцій, оскільки не представлено погодження щодо їх розміщення. Крім цього заявник не навів очевидних ознак протиправності рішення.

В судовому засіданні представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі ухвалу судді суду першої інстанції. Апелянт повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу судді суду першої інстанції скасувати з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову частково, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем долучено до матеріалів справи повідомлення про демонтаж лише одного із об'єктів, вказаних у рішенні виконкому №498, тоді як заявник просить зупинити дію рішення одразу щодо чотирьох об'єктів та заборонити вчиняти дії спрямовані на демонтаж, посилаючись на те, що демонтаж вивісок чи рекламних конструкцій до вирішення судом справи по суті істотно впливає на реалізацію права позивача на здійснення підприємницької діяльності, завдасть шкоди та репутації підприємства. Зважаючи на те, що саме в ході розгляду адміністративного позову має бути встановлено правомірність та законність винесення виконкомом Івано-Франківської міськради оскаржуваного рішення, належність інформаційних конструкцій позивачу, суддя суду першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, зупинивши дію рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 498 від 21.07.2016р. у частині пп.1.25, п.1, заборони Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж інформаційних конструкцій, зазначених у підпункті 1.25, пункту 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками судді суду першої інстанції погоджується частково з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суд України №2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», згідно з ч.3 та ч.4 ст.117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Підставами для забезпечення адміністративного позову, передбаченими ст.117 КАС України, є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача. Неможливість захисту прав може мати місце, зокрема, у разі знищення предмету спору, відчуження його іншим особам, якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.07.2016р. №498 «Про демонтаж об'єктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд», керуючись законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в м. Івано-Франківську, відповідно до рішення виконавчого комітету від 06.09.2011р. № 531 «Про порядок розміщення вивісок в місті Івано-Франківську», рішення виконавчого комітету від 29.11.2009р. № 657 «Порядок розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську» та Положення про порядок звільнення земельних ділянок, що зайняті без правових підстав та належать до комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням сесії від 08.07.2016р. № 186-6, затверджено перелік об'єктів, які підлягають демонтажу у зв'язку з порушенням суб'єктами господарювання Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську та Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську та невиконанням вимог про усунення порушень, серед яких у пп.1.25 п.1 зазначено об'єкт зовнішньої реклами типу «щит на фасаді» (1 шт.), вивіска (1 шт.) та кронштейн (1 шт.) на вул.Євгена Коновальця, 12 (директор ПП «Фармацевтична компанія «Здорова родина»).

Так, відповідно до пп.8.1.1 «б» п.8.1 Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську (зі змінами, внесеними згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської №433 від 28.07.2010р., №263 від 11.05.2011р., №742 від 28.11.2011р., №806 від 21.12.2011р.), затвердженим рішенням виконавчого комітету №657 від 29 грудня 2009 року, демонтажу згідно з цим Порядком підлягають: самовільно встановлені конструкції власник яких виявлений, але припису на демонтаж не виконав.

Відповідно до п.7.6 Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську у разі не проведення власником (законним користувачем) вивіски демонтажу вивіски у зазначений у вимозі термін Уповноважений орган протягом 5 (П'яти) робочих днів (з врахуванням терміну візування наказу юридичним відділом) готує рішення виконавчого комітету про примусовий демонтаж, яким визначається перелік вивісок, що підлягають демонтажу, із зазначенням місця їх розташування і терміну проведення демонтажу.

Як це вбачається з позовної заяви, позовні вимоги в частині пп.1.25 п.1 рішення виконкому Ради від 21.07.2016р. №498 позивач обґрунтовує тим, що жодної вимоги про демонтаж зовнішньої реклами типу «щит на фасаді» (1 шт.), вивіска (1 шт.) та кронштейн (1 шт.) на вул. Євгена Коновальця, 12 (директор ПП «Фармацевтична компанія «Здорова родина») Підприємству не надсилалось, що позбавило його можливості розглянути законність претензій а також можливість самостійного демонтажу вивіски чи приведення її у відповідність до вимог законодавства.

Пунктом 3 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.07.2016р. №498 Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою (М.Смушак) доручено в 5-ти денний термін з моменту спливу строку даного рішення провести демонтаж об'єктів зовнішньої реклами згідно переліку в п.1 даного рішення.

Згідно з п.6.5 Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську за несвоєчасний демонтаж, самовільне встановлення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розповсюджувач сплачує штрафні санкції в розмірі 70 грн., а у випадку складних рекламних засобів - 140 грн. в день за кожен день самовільного встановлення незалежно від форми власності місця розташування рекламного засобу, де зафіксоване порушення.

Відповідно до п.8.6 Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську компенсація витрат Уповноваженому органу, який організовував або проводив самостійно демонтаж спеціальної конструкції, покладається на власника (законного користувача) демонтованої спеціальної конструкції на підставі виставленого рахунку та Акта виконаних робіт по демонтажу, які надсилаються власнику в обов'язковому порядку у 5 (п'яти) денний термін з дати демонтажу.

Згідно з п.8.9 Порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Івано-Франківську відшкодування витрат, пов'язаних з демонтажем об'єктів зовнішньої реклами, проводиться в претензійно-позовному порядку (якщо власник рекламоносія добровільно відмовляється сплатити вказані витрати). Аналогічні положення містять п.7.13 Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську.

Отже, в разі проведення несвоєчасного демонтажу господарюючий суб'єкт сплачує штрафні санкції, компенсує витрати Уповноваженому органу, в разі проведення демонтажу самостійно, а також відшкодовує витрати, пов'язані з демонтажем в претензійно-позовному порядку в разі відмови сплатити такі в добровільному порядку.

При прийнятті рішення за наслідком поданої апеляційної скарги судом апеляційної інстанції враховано наступне:

подане Підприємством клопотання про забезпечення позову в спосіб зупинення дії рішення в частині обґрунтоване порушенням процедури його прийняття, що буде предметом дослідження та перевірки судом першої інстанції при розгляді справи по суті;

у випадку примусового демонтажу належних Підприємству об'єктів зовнішньої реклами типу «щит на фасаді» (1 шт.), вивіска (1 шт.) та кронштейн (1 шт.) на вул.Євгена Коновальця, 12, в п'ятиденний термін з моменту спливу строку рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.07.2016р. №498, наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди майну позивача (знищення/пошкодження об'єктів зовнішньої реклами), необхідність в подальшому докласти значних зусиль та витрат для відновлення прав, в разі невжиття заходів забезпечення позову, (оплатити витрати, пов'язані з демонтажем об'єктів зовнішньої реклами, штрафні (господарські) санкції за несвоєчасний демонтаж рекламного засобу, замовити та оплатити послуги з відновлення демонтованих об'єктів зовнішньої реклами, їх транспортування, підключення до них електроенергії і у разі пошкодження при демонтажу - послуги з ремонту цих об'єктів).

Водночас, оскільки інститут забезпечення позову має на меті охорону матеріально-правових інтересів позивача щодо можливих несумлінних дій відповідача до вирішення спору по суті, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті рішення повинно бути враховано пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

В силу приписів ч.3 ст.117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень є основним способом забезпечення адміністративного позову та полягає в тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення цього акта не застосовуються до спірних правовідносин.

Таким чином, зупинення дії підпункту 1.25 п.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р. «Про Демонтаж об'єктів зовнішньої реклами тимчасових споруд» одночасно обмежує право відповідача чи інших осіб вчиняти певні фактичні чи юридичні дії на виконання вказаного рішення, а тому встановлення заборони Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж інформаційних конструкцій, зазначених у підпункті 1.25 пункту 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 498 від 21.07.2016р. є недоцільним.

Оскільки Підприємство не оскаржує ухвалу судді суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що суддею першої інстанції не враховано законодавчі приписи ст. 118 КАС України, щодо розгляду клопотання про забезпечення позову у відкритому судовому засіданні та приписів ст.117 КАС України, щодо постановлення ухвали про забезпечення судом, а не суддею.

Згідно п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи обставини щодо вирішення клопотання про забезпечення позову суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання позивача частково.

Керуючись ст.117, 118, 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2016 року про забезпечення позову у справі №344/10179/16-а скасувати та прийняти нову, якою клопотання Приватного підприємства «Фармацевтична компанія «Здорова родина» про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію підпункту 1.25 п.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №498 від 21.07.2016р. «Про демонтаж об'єктів зовнішньої реклами та тимчасових споруд».

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 18.10.2016р.