Справа № 2-а-3132/09/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 р. Справа № 2-а-3132/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чудак Олесі Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Балан Марині Анатоліївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : не з'явився, надав письмову заяву про розгляду справи за його відсутності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: Суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

про: стягнення штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася Державна податкова інспекція у м. Вінниці (далі позивач) з позовом до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення боргу зі сплати штрафних санкцій в загальному розмірі 23120 гривень.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 23120 грн. внаслідок несплати штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що визначені в рішеннях про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми С № НОМЕР_1 від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 14 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року.

Ухвалою суду від 06 липня 2009 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Вінниці до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій, про що належним чином повідомлено сторін по справі.

Провадження у справі зупинялося.

Так, ухвалою суду від 28 липня 2009 року було зупинено провадження у справі у зв`язку з розглядом в Київському апеляційному адміністративному суді адміністративної справи №2-а-10392/08 за позовом СПД ОСОБА_2 до ДПІ у м. Вінниці про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, вирішення якої безпосередньо пов'язано із розглядом даної справи (а.с.33).

08 грудня 2009 року адміністративна справа №2-а-10392/08 за позовом СПД ОСОБА_2 до ДПІ у м. Вінниці про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій в апеляційному порядку була розглянута Київським апеляційним адміністративним судом, а ухвала у цій справі набула законної сили з моменту її проголошення, і 01 січня 2010 року дана справа повернулася до Вінницького окружного адміністративного суду.

Враховуючи те, що відпала обставина, яка була підставою для зупинення провадження у справі, суд своєю ухвалою від 15 вересня 2010 року керуючись ч. 5 ст. 156 КАС України поновив провадження у справі, а її розгляд призначив на 22 вересня 2010 року.

Представник позивача старший державний податковий інспектор Кудріна А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, скориставшись наданим йому ч. 4 ст. 122 КАС України правом, в судове засідання не прибув, натомість 22.09.2010 року надіслав суду письмову заву за вхід. номером 20490, згідно із якою розгляд адміністративної справи просив провести у його відсутності.

Враховуючи наведене, суд ухвалив провести розгляд адміністративної справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Протягом 2008 року працівниками ДПА у Черкаській області, ДПА у Вінницькій області та Тернопільської ОДПІ проведені перевірки щодо дотримання субєктом господарювання ПП ОСОБА_2 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складені наступні акти:

- акт №020414 від 11.07.2008 року (а.с.7-9);

- акт №020407 від 10.07.2008 року (а.с.11-13);

- акт №03 від 25.07.2008 року (а.с.15-17);

- акт №020398 від 11.07.2008 року (а.с.19-21);

- акт №8661/1918/23-03/НОМЕР_2 від 17.07.2008 року (а.с.23-25),

та виявлено наступні порушення: п.п.1, 2, ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг вiд 06.07.1995 № 265/95-ВР.

На підставі вищезазначених актів перевірки ДПІ у м. Вінниці винесено такі податкові рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми С:

- № НОМЕР_1 від 11 серпня 2008 року, сума штрафних санкцій 2720 грн. (а.с.6 на звороті),

- № від 11 серпня 2008 року, сума штрафних санкцій 1360 грн. (а.с.10 на звороті),

- № від 14 серпня 2008 року, сума штрафних санкцій 7480 грн. (а.с.14 на звороті),

- № від 11 серпня 2008 року, сума штрафних санкцій 2720 грн. (а.с.18 на звороті),

- № від 11 серпня 2008 року, сума штрафних санкцій 8840 грн. (а.с.22 на звороті).

З даними рішенням ОСОБА_2 не погодився та оскаржив їх до Вінницького окружного адміністративного суду.

В результаті чого, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2008 року по справі №2-а-10392/08 позов ОСОБА_2 до ДПІ у м. Вінниці про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій було задоволено та скасовано рішення № НОМЕР_1 від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 14 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року.

Натомість, Державною податковою інспекцією у м. Вінниці рішення суду від 22 жовтня 2008 року було оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду. Останній своєю ухвалою від 08 грудня 2009 року залишив в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду, якою були скасовані вищезазначені рішення ДПІ у м. Вінниці про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95) субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону №265/95 субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону №265/95 у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на підставі п.1 ст. 17 Закону №265/95 до позивача було застосовано (фінансові) санкції в загальному розмірі 23120 гривень за порушення п.п.1, 2 ст. 3 Закону №265/95.

Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 р. № 327 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.3 розділу 1 Порядку за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка.

В цьому ж пункті визначено, що акт - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності субєкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

У ст. 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Проте, судом встановлено, що є таке, яке набрало законної сили рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2009 року у адміністративній справі №22-а-39822/08 за позовом СПД ОСОБА_2 до ДПІ у м. Вінниці про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 14 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, згідно із яким постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2008 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2008 року, якою було скасовано рішення ДПІ у м. Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми С№ НОМЕР_1 від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 14 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, № від 11 серпня 2008 року, котрі є підставою для стягнення з позивача заборгованості в сумі 23120 гривень у цій справі, 08 грудня 2009 року набрала законної сили і на даний час є чинною.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

А отже, обставини встановлені Вінницький окружним адміністративним судом в рішенні від 22 жовтня 2008 року, яким фактично було визнано безпідставність застосування штрафних санкцій до відповідача, у результаті чого були скасовані рішення про застосування штрафних санкцій, не потребують доказування, є встановленими і приймаються до уваги судом під час розгляду даної справи.

Суд беручи до уваги те, що постановою суду від 22 жовтня 2008 року визнано протиправними та скасовані рішення, за якими на відповідача у даній справі накладено штрафні санкції в сумі 23120 гривень, вважає, що відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача цієї заборгованості по штрафних санкціям, заявленої відповідно до позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Вінниці не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду адміністративної справи.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 01.10.10

Суддя Чудак Олеся Миколаївна

30.09.2010