Справа № 808/497/16
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2016 рокусправа № 808/497/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі № 808/497/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Бердянський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про зобов'язання розглянути кандидатуру позивача, зобов'язання прийняття на публічну службу,

ВСТАНОВИЛА:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Бердянський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якій, з врахуванням заяви про уточнення вимог, позивач просить: зобов'язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути кандидатуру старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління МВС в Запорізькій області на посаду оперуповноваженого карного розшуку Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, зобов'язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області прийняти старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління МВС в Запорізькій області на посаду оперуповноваженого карного розшуку Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у задоволенні вищевказаного адміністративного відмовлено.

Постанову суду мотивовано правомірністю дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 у зв'язку зі скороченням штатів, оскільки позивача попереджено про майбутнє вивільнення шляхом опублікування Закону України «Про національну поліцію», а заяви про бажання проходити службу в поліції позивачем не заявлялось.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 транвя 2016 року у справі № 808/497/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. ГУМВС України в Запорізькій області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає спірну постанову суду цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що звільнення позивача відбулось в межах трудового законодавства з урахуванням положень спеціального законодавства, яким є, зокрема, Закон України «Про національну поліцію».

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в Бердянському МВ ГУМВС України в Запорізькій області на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області.

05.11.2015 керівником ГУМВС України в Запорізькій області винесено наказ № 416 о/с "По особовому складу", яким, з посиланням на п.п.10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) з 06.11.2015 року.

Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 416 о/с від 05.11.2015 "По особовому складу" згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 09.11.2015 ГУМВС України в Запорізькій області перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

ОСОБА_1, вважаючи протиправним вказаний наказ щодо її звільнення , звернувся до суду з даним адміністративними позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав:

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом оскарження у даній справі є звільнення позивача, яке, на думку останнього, здійснено незаконно.

Як зазначено вище, спірний наказ про звільнення у запас позивача винесений Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з посиланням на:- п.п.10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580), згідно яких (в редакції на момент винесення спірного наказу) працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

- та п.п.«г» п.64 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ УРСР від 29.07.91 № 114 (далі Положення № 114), згідно якого (в редакції на момент винесення спірного наказу) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Посилання Головного управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на вищенаведені норми, свідчить, що звільнення ОСОБА_1 відбулось через скорочення штатів з огляду на те, що позивач, як працівник міліції, або відмовилась від проходження служби в поліції та/або не прийнята на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення.

Закон України «Про міліцію» від 20.12.90 № 565-XII, який регулював діяльність міліції в Україні, визнано таким, що втратив чинність у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.п.1 п.1 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набираючи чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

06.08.2015 Закон України «Про Національну поліцію» опубліковано в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України».

Отже, 07.08.2015 є датою набрання чинності пунктами 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, а з 07.11.2015 даний Закон набрав чинності в цілому.

Підпунктом 1 пункту 7 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 Кабінету Міністрів України приписано в місячний строк: забезпечити створення центрального органу виконавчої влади поліції України та його територіальних органів.

02.09.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 641 «Про утворення Національної поліції України», якою утворено Національну поліцію Україні як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Відповідно до Постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16.09.2015 № 730 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, правонаступники ГУМВС України в Запорізькій області та Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області відсутні.

У відповідності до п.8 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, з 06.08.2015 (з дня опублікування Закону № 680) всі працівники міліції попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів шляхом оприлюднення законодавчо встановленої норми про таке попередження, закріплене у п.8 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580.

У п.9 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580 передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, для працівників міліції, які мають бажання проходити службу в поліції та відповідають вимогам до поліцейських, можуть бути прийняті на таку службу або шляхом видання наказів про призначення за їх згодою, або шляхом проходження конкурсу на посади.

І першим кроком у цій процедурі є саме наявність певної дії - виявлення працівником міліції бажання проходити службу в поліції.

При цьому таке бажання повинно бути виявлено в обмежений термін - упродовж трьох місяців з дня опублікування Закону № 580, тобто до 07.11.2015, з чим також погоджується відповідач-2 у письмових поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, форма волевиявлення працівником міліції бажання проходити службу в поліції даним Законом № 580 не визначена.

Проте, у п.п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 23.08.2012 № 747 (далі - Інструкція з діловодства), окремі внутрішні документи (рапорти, заяви, пояснювальні та доповідні записки тощо), авторами яких є посадові та інші фізичні особи, дозволяється оформлювати рукописним способом.

За положеннями п.п.2.6.10 цієї Інструкції з діловодства звернення (рапорти), які стосуються їх службової діяльності, у разі необхідності, реєструються в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу, в якому проходять службу такі особи, та опрацьовуються відповідно до вимог цієї Інструкції, якщо інше не встановлено законодавчими або нормативно-правовими актами.

На кожному документі, що підлягає реєстрації, робиться відмітка про його надходження до МВС шляхом проставляння на лицьовому полі в правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа відповідного запису від руки або відбитку штампа, автоматичного нумератора. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи-одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду (п.п.2.6.20 Інструкції з діловодства).

Відповідно до п.68 Положення № 114 передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 64 Положення № 114 містить перелік підстав саме для звільнення зі служби в запас осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу.

Отже, волевиявлення працівника міліції щодо бажання проходити службу в поліції, стосується його службової діяльності і може бути оформлене рапортом, який у разі необхідності може бути зареєстрований в підрозділі документального забезпечення органу або підрозділу, в якому проходять службу така особа.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст.49 Закону України "Про національну поліцію". Відповідно до зазначеної статті, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Обмеження, пов'язані зі службою в поліції визначені ст.61 Закону України "Про національну поліцію".

За визначенням, наведеним у ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Як вбачається з вищенаведених приписів п.9 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, однією з умов для працівників міліції, які мають бажання проходити службу в поліції є те, що ці особи повинні відповідати вимогам до поліцейських.

Колегія суддів наголошує на тому, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він став переможцем конкурсу на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, на думку судової колегії, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі № 808/497/15- залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі № 808/497/15- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський