Справа № 826/1295/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 жовтня 2016 року № 826/1295/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2016 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс протиправне податкове повідомлення-рішення від 15.01.2016 № , так як документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб від доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарунка), за результатами якої було складено акт від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2, була проведена з порушеннями норм податкового законодавства.

Представники позивача у судовому засіданні 29.03.2016 підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2013 між гр. Російської Федерації ОСОБА_5 (дарувальник) та малолітньою гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (обдаровувана) від імені та в інтересах якої діяла мати ОСОБА_4 було укладено договір дарування квартири під номером АДРЕСА_1, яка складається з 3-х житлових кімнат загальною площею 79,00 кв.м., житловою площею 50,50 кв.м. та вартістю 799 500,00 грн.

21.12.2015 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України було винесено наказ № 2453 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_4, яка діяла від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_1 з тривалістю перевірки в 5 робочих днів з 24.12.2015 та повідомлення від 21.12.2015 №14215/М/2659-1701, які 21.12.2012 за допомогою засобів поштового зв'язку були скеровані рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_4.

В період з 24.12.2015 по 25.12.2015 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві в приміщенні ДПІ без присутності ОСОБА_4 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб від доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарунка) фізичною особою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діяла ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2, яким встановлено порушення пункту 99.2 статті 99, пункту 167.1 статті 167, підпункту 174.2.3 пункту 174.2 статті 174, пункту 179.6 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: фізичною особою ОСОБА_4, яка діяла від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_1, подано податкову декларацію за 2013 рік від імені дитини - малолітньої ОСОБА_1, проте, не задекларовано дохід у сумі 799 500,00 грн., отриманий унаслідок прийняття спадщини від нерезидента та не виконано грошові зобов'язання неповнолітньої особи - не зараховано і не сплачено у бюджет податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік у сумі 135 685,60 грн.

На підставі акта перевірки від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 15.01.2016 № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 169 607,00 грн., у тому числі за основним платежем - 135 685,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 33 921,40 грн.

ОСОБА_4, як законний представник малолітньої ОСОБА_1, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 15.01.2016 № , вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася з даним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

В акті перевірки від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2 зазначено, що на адресу ОСОБА_4, яка діяла від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_1, було направлено лист-запрошення рекомендованим листом від 14.11.2014 №7775/М/26-59-17-03 стосовно надання документів та декларування доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарунка) від фізичної особи - нерезидента, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення; даний лист ОСОБА_4 отримала 27.11.2014 та на запрошення до ДПІ не з'явилася.

Позивач з даного привожу жодних заперечень чи пояснень суду не надавала, а тому суд виходить з того, що у відповідача були наявні законні підстави для призначення та проведення перевірки.

Статтею 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 16.02.2016 №21-2749а15 виклала наступну правову позицію: «Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України доходить таких висновків: аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.».

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві було винесено наказ від 21.12.2015 № 2453 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_4, яка діяла від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_1 та повідомлення від 21.12.2015 №14215/М/2659-1701, які 21.12.2012 за допомогою засобів поштового зв'язку були скеровані рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_4 (підтверджується копією конверту зі штрихкодом № 03 8, наданого позивачем).

В акті перевірки від 25.12.2015 № 2108/17-01/НОМЕР_2 зазначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб від доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарунка) фізичною особою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діяла ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, була проведена в період з 24.12.2015 по 25.12.2015 в приміщенні ДПІ без присутності ОСОБА_4.

Водночас, позивач стверджує, що наказ від 21.12.2015 № 2453 про проведення перевірки та повідомлення від 21.12.2015 №14215/М/2659-1701 були нею отримані лише 30.12.2015, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» стосовно відстеження пересилання поштових відправлень, зокрема, за штрихкодовим ідентифікатором: 298.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач отримала (30.12.2015) наказ від 21.12.2015 № 2453 про проведення перевірки та повідомлення від 21.12.2015 №14215/М/2659-1701 вже після проведення відповідачем перевірки (з 24.12.2015 по 25.12.2015).

Відтак, суд встановив, що відповідачем недотримані вимоги пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а тому податкове повідомлення-рішення від 15.01.2016 № підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 15.01.2016 № .

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов