Справа № 2-а-3392/10/0270
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 р. Справа № 2-а-3392/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Ткачук Вікторії Олексіївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-К"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція (далі ДПІ) у м Вінниці з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Крок-К» про стягнення заборгованості в сумі 11574,60 грн., мотивуючи його тим, що станом на 20.07.2010 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по орендній платі за земельні ділянки на зазначену суму.

Представник позивача у судовому засіданні надала заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 78), згідно з якою заборгованість відповідача станом на 01.02.2011 року становить 17729,47 грн., з них: 8790,21 грн. основний платіж, 8907,10 грн. фінансові санкції, 32,16 грн.- пеня, яку позивач і просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх збільшення, підтримала та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, що підтверджується його письмовою заявою (а.с. 79). Як вбачається з довіреності представника позивача від 15.10.2010 року б/н (а.с. 60), довіритель наділив свого представника правом на визнання позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців «Крок-К» включене до ЄДР, ідентифікаційний код - 25496344, керівник Маципура В`ячеслав Дмитрович, місцезнаходження: 21030, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 105 (а.с. 61-63).

Як платник податків відповідач взятий на облік в ДПІ у м. Вінниці (а.с. 8).

Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати за землю в сумі 17729,47 грн., з них: 8790,21 грн. основний платіж, 8907,10 грн. фінансові санкції, 32,16 грн.- пеня, що підтверджується податковими деклараціями орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності № 3020 від 29.01.2009р. та № 3253 від 27.01.2010р. (а.с.11-12), копіями корінців податкових повідомлень-рішень форми «Ш» № 15281503/0, № 15291503/0 та № 15301503/0 від 07.10.2010 р. (а.с. 65-67), витягом з облікової картки платника станом на 21.01.2011р та 31.12.2010 р. (а.с. 68-77), розрахунком суми позову № 3221/10/24 від 21.01.2011р. (а.с. 64).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» № 2535-ХІІ від 03.07.1992 року (зі змінами та доповненнями), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники земельного податку, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про плату за землю», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники земельного податку, власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про плату за землю», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обовязку подання щомісячних декларацій.

Згідно зі ст. 17 «Про плату за землю», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкове зобовязання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтею 26 Закону України «Про плату за землю», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що за порушення Закону України «Про плату за землю» платники несуть відповідальність, передбачену Земельним кодексом України та законами України, а статтею 27 вказаного Закону передбачено, що контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податкове зобовязання самостійно визначене платником податків у податковій декларації вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

В силу п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платник податків зобовязаний самостійно погасити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів наступних за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації.

Згідно із п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Про систему оподаткування, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про систему оподаткування, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники земельного податку, визначено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність, сплати податків і зборів (обовязкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обовязкових платежів) відповідно до законів України.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що факт наявності заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за землю в загальній сумі 17729,47 грн. підтверджується належними засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, заявлена в заяві про збільшення розміру позовних вимог сума підтверджується належними доказами, відповідчем визнано позов, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оцінюючи визнання позову представником відповідача суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з частиною 4 цієї статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-К" (м. Вінниця, вул. Келецька, 105, код 25496344, р/р 31 ВАТ "ВТБ Банк", МФО 302559) заборгованість перед бюджетом у сумі 17729,47 грн. (сімнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 47 копійок).

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна