Справа № 310/6508/16-а
Суддя: Дністрян О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6508/16-а
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді……… ОСОБА_1,

при секретарі……………… ОСОБА_2,

за участю позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_3, представників відповідача адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну позовну заяву ОСОБА_6 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Бердянський райагропромпостач», про визнання протиправним та скасування рішення, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до суду з адміністративним позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Бердянський райагропромпостач», про визнання протиправним та скасування п.10 рішення чотирнадцятої сесії Бердянської міської ради Запорізької області VII скликання від 19.08.2016р. № 39 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", мотивуючи свої вимоги тим, що оспорюваним рішенням порушені його особисті права як члена територіальної громади м.Бердянська та громадянина України. На підставі оскаржуваного ним попереднього рішення від 31.03.2016 р. № 32 «Про припинення права користування земельними ділянками», відповідачем було прийнято рішення від 28.04.2016р. № 29, п.10 якого надано дозвіл ПрАТ «Бердянський райагропромпостач» на проведення інвентаризації земельної ділянки площею 2,31га, розташованої за адресою: вул. Макарова, 69-а, для будівництва бази відпочинку, а саме, тієї земельної ділянки, внаслідок якої прохід, який було виключено попереднім оскаржуваним рішенням, включено до складу вищезазначеної земельної ділянки. Після прийняття судом ухвали від 24.06.2016р. про забезпечення позову статус землі проходу поновився і будь-які рішення стосовно цих земель є незаконними до скасування заходів забезпечення позову. Також позивач зазначає, що внаслідок зміни кадастрового номеру та каталогу координат, прохід до моря фактично ліквідований. На теперішній час на місці проходу вже побудовано паркан та у подальшому за наслідками інвентаризації рішенням відповідача від 19.08.2016р. № 39 внесено зміни до договору оренди землі від 15 квітня 2014р., зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.05.2014р. за № 5849143, укладеного між Бердянською міською радою та ПрАТ «Бердянський райагропромпостач». Тобто, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення землі проходу увійшли до складу земельної ділянки ПрАТ «Бердянський райагропромпостач» шляхом зміни кадастрового плану та каталогу координат.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 156 КАС України у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Своє клопотання мотивував тим, що на підставі оскаржуваного рішення 29 серпня 2016р.

Бердянською міською радою та ПрАТ "Бердянський райагропромпостач"' було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 25.06.2008р., зареєстровану в Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомзему України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2008 р. за № 28, відповідно до якого внесено зміни, зокрема, в частині зміни кадастрового плану та каталогу координат. Також зазначив, що справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, в залежності від складу сторін спір слід розглядати в порядку цивільного або господарського судочинства, а тому приймаючи п.10 рішення Бердянської міської ради від 19.08.2016р. № 39 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", Бердянська міська рада діяла не як суб'єкт владних повноважень (здійснювала владні управлінські функції), а як орган, через який територіальна громада реалізує повноваження власника земельної ділянки, та який вступив у рівноправні відносини приватноправового характеру з іншою особою, а тому адміністративна юрисдикція не поширюється на цей спір.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримав клопотання про закриття провадження по справі.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання, оскільки даний спір є похідним від попереднього спору щодо позбавлення громадян проходу до моря, який розглядається за правилами адміністративного судочинства та на забезпечення якого були вжиті заходи, тому цей спір є публічно-правовим.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що клопотання про закриття провадження по справі є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З огляду на положення ст.ст. 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного

права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі ст.ст. 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, ст.ст. 78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У справі, що розглядається, відповідач, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, суб'єкт владних повноважень Бердянська міська рада владних управлінських функцій не здійснювала.

Таким чином, враховуючи, що оскаржуваним рішенням ради вирішено питання про поновлення договорів оренди земельної ділянки з третьою особою, на його виконання вже укладено додаткову угоду від 29.08.2016р. про внесення змін до договору оренди землі, тобто дані відносини мають приватноправовий характер, тому даний позов необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі № 310/6508/16-а за адміністративною позовною заявою ОСОБА_6 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Бердянський райагропромпостач», про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Розяснити позивачу право на звернення за захистом порушеного права у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського

апеляційного адміністративного суду через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1