Справа № 2-а-443/10
Суддя: Хитров Б. В.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Сум
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді - Хитрова Б.В., при секретарі - Баришевій А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Ковпаківському районі м.Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про перерахунок розміру державші та додаткової пенсії:-
ОСОБА_1 02.07.2009 року звернувся до суду з даним позовом та згідно уточнених позовних вимог від 29.07.2010 року просить суд постановити рішення, яким зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми здійснити йому перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії з 02.07.2008 року.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він має першу категорію, як особа яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також за рішенням медико- соціальної експертизи йому було встановлено 3 групу інвалідності, по захворюванню пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. При цьому, позивач зазначав, що він звертався із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ст.ст. 50, ч. 4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", між тим, відповідач необгрунтовано відмовив йому у такому перерахунку.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмове клопотання про слухання справи в його відсутність, а також письмове заперечення проти позову, з якого вбачається, щопозивач. є інвалідом третьої групи по захворюванню, повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильські АЕС 1 категорії. Разом із цим УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми вважає, що посилання позивача на ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо призначення особам, віднесеним до категорії 1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю інвалідам 3 групи - 50% мінімальної пенсії за віком, та державної пенсії інвалідам 3 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановленного ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - є необґрунтованим.
Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом 3 групи. Інвалідність позивача пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсійного забезпечення, на що отримав відмову.
Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач необгрунтовано відмовив позивачу в перерахунку пенсії виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч.1 67.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі по тексту Закон № 796).
Статтею 54 Закону № 796, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 р. № 107-УІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року, передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ст.50 Закону № 796 особам, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
За таких обставин на думку суду правильним та таким, що відповідають Закону № 796, є те, що позивач має право на призначення державної пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положенням ст.. 5, 8, 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст. 54 Закону України № 796, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.
Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону України № 796. А в постанові № 654 від 16.08. 2008 року Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.
Суд також вважає невірним посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону № 796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено мінімальний розмір пенсії за віком.
Зі ст.50, ч.4 ст.54 Закону № 796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
На думку суду не може бути взято до уваги і положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону № 796.
Відповідно до ч.З ст.67 Закону № 796, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.
Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. 1,3, частиною 2 ст.6, ст.8, частиною 2 ст.19, ст.ст. 22,23, частиною 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Цивільно-процесуального кодексу України.
Суд вважає, що дії відповідача щодо виплати пенсії позивачу ( державної та додаткової пенсій) у розмірах менших від шести мінімальних пенсій за віком є незаконними, оскільки не відповідають вимогам ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .
Згідно Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" громадяни, віднесені до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 22, 46, 48 Конституції України, ст.ст.49.50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.1 ст. .28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 10, 11, 12, 79, 122, 124, 126, 128, 130, 138, 139, 143, 158,185,186 КАС України, суд.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Ковпаківському районі м. Суми здійснити з 02 липня 2008 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії як інваліду 3 групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, згідно до ч.4 ст. 54, ч.З ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Ковпаківському районі м. Суми здійснити з 02 липня 2010 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії як інваліду 3 групи за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, згідно до ст. 50, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня проголошення, а у разі складання постанови в повному обсязі протягом десяти днів з дня складання в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського адміністративного апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.