Справа № 2-а-5339/10/0270
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2-а-5339/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Воробйової І.А.,

при секретарі судового засідання: Колос М.С.

за участю представників :

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного багатопрофільного малого підприємства Фірми "Сфера"

до: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Приватне багатопрофільне мале підприємство фірма "Сфера" з позовом до Державної податкової інспекції у м. Вінниця про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 14.12.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано, зокрема, тим, що податковим органом відносно позивача прийнято, на його думку, протиправне рішення, яким безпідставно донараховано ПБМП "Сфера" 12407 грн. зобов"язання з податку на додану вартість та 520 грн. штрафних санкцій.

Вказане рішення прийняте за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки уточнюючого розрахунку від 28.07.2010 податкових зобов"язань з податку на додану вартість у зв"язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2009 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПБМП "Сфера" посилається на не невідповідність висновків, викладених в акті перевірки, дійсним обставинам справи, зазначаючи, що відповідно до п.4.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ позивачем 28.07.2010 року подано до ДПІ у м. Вінниці уточнюючий розрахунок податкових зобов"язань з податку на додану вартість у зв"язку з виправленням самостійно виправлених помилок за листопад 2009 року. До даного розрахунку було надано додаток №5, з якого вбачається, що до уточнюючого розрахунку включені суми ПДВ за податковими накладними за минулий період, а саме: податкова накладна від 26.11.2009 року №1284 на суму ПДВ -10394,00 грн. та податкова накладна від 24.11.208 року №3000 на суму ПДВ - 2012,51 грн.

Дані податкові накладні вже були внесені до податкового кредиту в листопаді 2009 року, однак на момент планової виїзної документальної перевірки, що проводилася за період з 01.10.2007 року по 31.12.2009 року, оригінали даних податкових накладних були відсутні, в зв"язку з чим, за результатами даної перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.06.2010 року яким було донараховано 20231 грн. податкового зобов"язання з ПДВ та 10116,00 грн. фінансових санкцій, всього на суму 30347 грн. Дану суму фінансових санкцій ПМБП "Сфера" сплатило у повній мірі.

Оскільки законодавець передбачив право платника податку формувати податковий кредит у майбутньому з урахуванням податкових накладних за минулий період, а тому позивачем правомірно подано уточнюючий розрахунок.

Не визнаючи позов, Державна податкова інспекція у м. Вінниці подала до суду письмові заперечення, в яких зазначає що відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податку уточнючий розрахунок може подати тільки у випадку сомостійно виявленої помилки та до проведення перевірки за відповідний період. Оскільки помилка виявлена податковим органом, а не платником та уточнюючий розрахунок подано після проведення перевірки, а тому податкове зобов"язання нараховано правомірно.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З 9.11.2010 р. по 6.12.2010 р. державним податковим інспектором ДПІ у м. Вінниця проведено невиїзну документальну (камеральну) перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад місяць 2009 р. від 28.07.2010 р. ПБМП Сфера.

При проведені перевірки були використані податкова декларація по податку на додану вартість за листопад 2009 р.; уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад місяць 2009 р. від 28.07.2010 р. за № 900295768; акт про результати виїзної планової документальної перевірки ПБМП Сфера з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.10.2007 р. по 31.12.2009 р. (№195/23/13302754 від 27.05.2010 р.); дані інформаційних систем; реєстри отриманих та виданих податкових накладних за квітень-червень 2010 р.

За результатом проведеної перевірки складено акт № 1896/15-212-13302754 від 6.12.2010 р., в якому зафіксовано наступне.

Платником ПБМП Сфера самостійно обчислено суму податкового зобовязання, яку зазначив у податковій декларації за листопад 2009 р.

За результатами виїзної планової документальної перевірки за період з 1.10.207 р. по 31.12.2009 р. (акт №195/23/13302754) платнику ПБМП Сфера підтверджено податковий кредит за листопад 2009 р. в сумі 118266 грн.

Таким чином встановлена під час виїзної документальної перевірки помилка призвела до викривлення показників раніше поданої платником податкової декларації за листопад 2010 р. та не є самостійно виявленою платником податку. Відповідно підстав для коригування (подання уточнюючого розрахунку) показників податкової звітності за перевірений під час виїзної документальної перевірки період, в частині виявлених порушень, у платника відсутні.

В звязку з чим, на думку, податкового органу платником порушено підпункт 7.4.5 пункту 7.4. статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, крім того, відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2. статті 7 зазначеного Закону платником податку не використано право додати до податкової декларації за листопад 2009 року заяву із скаргою на постачальників, яка є підставою для включення суми ПДВ до податкового кредиту.

За результатом проведеної перевірки та складеного акту податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 14.12.2010 р., яким визначено податкове зобовязання у розмірі 13027 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується та виходить з наступного.

З 21.04.2010 р. по 14.05.2010 р. проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фірмою Сфера вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.10.2007 р. по 31.12.2009 р., за результатом якої складено акт №№195/23/13302754, в якому, зокрема, зафіксовано, що на момент проведення даної перевірки відсутні податкові накладні від 26.11.2009 р. № 1284 на суму ПДВ-10394 та від 24.11.2008 р. № 3000 на суму ПДВ -2012,51 грн., в звязку з чим, завищено показник у рядку 10.1 Б Декларацій ПДВ з придбання товарів (робіт , послуг), на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкоюна суму 12407 грн. за листопад 2009 р., оскільки, відповідно до положень підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону Про податок на додану вартістьне підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Проте даного порушення позивач не заперечив та фірма понесла відповідальність у вигляді нарахування податкових зобовязань, які останньою сплачене в повному обсязі.

В подальшому підприємство подало до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2009 р., посилаючись на те, що відповідно до норм чинного законодавства платник податку має право сформувати податковий кредит з урахуванням податкових накладних в наступного податковому періоді.

З такою позицією позивача суд не погоджується.

Так, відповідно до положень пункту 5.1. статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиподаткове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Проте, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Згідно пункту 17.2 статті 17 цього ж Закону платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку,

б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що подання уточнюючого розрахунку повязують з трьома умовами: наявність саме помилки; якщо платник податків самостійно виявив помилку у показниках раніше поданої податкової декларації; помилка виявлена до початку проведення перевірки.

При цьому, на думку суду, у даному випадку останнє слід розуміти як виявлення помилки до початку проведення перевірки того періоду, в якому така помилка допущена. У даному ж випадку помилка виявлена не платником самостійно, а податковим органом та під час проведення перевірки періоду, в якому така помилка відбулась. А тому підстави для подання уточненого розрахунку до декларації, яка вже буда обєктом перевірки у платника відсутні. Водночас, підприємство не позбавлене права відобразити суму податкового кредиту у наступному податковому періоді. В даному випадку, платник сформував податковий кредит не у майбутньому періоді, а відкоригував минулий, що був обєктом перевірки.

Про право платника сформувати податковий кредит саме у наступному податковому періоді також зазначено і в Довідці Вищого адміністративного суду України від 15.04.2010 р. Про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами окремих норм Закону України "Про податок на додану вартість".

Визначаючись щодо позовних вимог суд також виходить з того, що така умова для подання уточнюючого розрахунку, як самостійне виявлення помилки, в даному випадку відсутня, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, якими врегульоване відповідне питання, коригуванню платником податку підлягають лише помилки (методологічні та арифметичні).

Так, тлумачення термінів методологічна та арифметична помилки надано у листі ДПА України Щодо порядку відображення в податковому обліку податкових накладних, отриманих із запізненням, та правомірності прирівнювання записів про такі податкові накладні до самостійно виправлених помилок № 15316/7/15-2417 від 11.08.2004 р., зі змісту якого вбачається, що під терміном "арифметична помилка" слід розуміти помилки або описки, допущені платником податку при заповненні декларацій (розрахунків) або додатків до них, зокрема, при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні об'єкта оподаткування з метою визначення податкових зобов'язань з податку, збору, обов'язкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описки, допущені при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлено кому при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесено підсумок з додатка тощо.)

Під "методологічною помилкою" слід розуміти помилку, допущену платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобов'язання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач в даному випадку не допустив помилку, а ще на етапі формування відповідної декларації (за листопад 2009р.), у підтвердження заявлених сум податкового кредиту долучив копії податкових накладних, в той час як належним підтвердженням сум є виключно оригінали таких документів. Тобто фактично не виконав вимог Закону України Про податок на додану вартість, що не можна вважати помилкою.

Крім того, слід також зазначити, що відповідно до пункту 1.2.2 Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України № 350 від 18.08.2005 р., документальною невиїзною перевіркою (камеральною) з питань визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування є перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів).

При цьому, згідно пункту 3.2. вказаних Рекомендацій, документальна невиїзна перевірка серед іншого, включає в себе звірку даних декларації з наявними в податкових органах інформаційними базами даних, у тому числі достовірності здійснення операцій з імпорту товарів; перевірку на наявність арифметичних та логічних помилок у декларації, що і було зроблено, податковим інспектором при проведені перевірки, про що і зазначено в акті.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність у податкового органу підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статей. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В той же час згідно частини 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятих рішень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна