Справа № 805/9520/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Київ К/800/46423/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про скасування припису, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області звернулося в суд з позовом, у якому просило скасувати припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 13 червня 2013 року № 05-20-064/0003-0003.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, позов задоволено частково. Скасовано припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 13 червня 2013 року № 05-20-064/0003-0003 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області подати звіт до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, в якому управління зареєстроване, за формою затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом та зобов'язання у строк до 1 серпня 2013 року письмово інформувати про виконання вимог припису до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року в частині відмови у задоволенні позову про скасування припису щодо зобов'язання позивача в строк до 1 серпня 2013 року забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позов.

Відповідач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12-13 червня 2013 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області проведена позапланова перевірка на предмет додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, за результатами якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 05-20-064/0003.

Відповідно до акту перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області встановленні порушення вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХII (далі - Закон № 875-ХII) в частині неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік і невиконання Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (середньооблікова чисельність штатних працівників складає 65 осіб, а чисельність працюючих інвалідів складає 3%, замість 4% від загальної чисельності працюючих).

Для перевірки позивачем надано звіт за формою № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік, однак підтвердження про отримання цього звіту Фондом соціального захисту інвалідів ним не надано, оскільки звіт направлявся простим листом від 4 січня 2013 року за вихідним № 310/05, а не рекомендованою кореспонденцією.

13 червня 2013 року на підставі зазначеного акту відповідачем складено припис № 05-20-064/0003-0003, яким начальника Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області зобов'язано: подати звіт до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, в якому управління зареєстроване, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом; забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до вимог статті 19 Закону № 875-ХII. В строк до 1 серпня 2013 року позивачеві необхідно письмово інформувати про виконання вимог припису до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області.

В примітках до припису зазначено, що невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (стаття 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

14 червня 2013 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення № 05-20-064/0003, відповідно до якого ОСОБА_4, - начальник Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Предметом касаційного оскарження є відмова у задоволенні позову в частині скасування пункту 2 припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 13 червня 2013 року № 05-20-064/0003-0003 щодо забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до вимог статті 19 Закону № 875-ХII.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 19 Закону № 875-ХII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частиною 10 статті 19 Закону № 875-ХII передбачено, що керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Стаття 18 Закону № 875-ХII передбачає, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку, що обов'язок щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів покладено на підприємства, установи, організації, фізичних осіб, які використовують найману працю.

За правилами пункту 4 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» від 1 березня 1991 року № 803-XII (чинного до 1 січня 2013 року) на підприємства, установи і організації незалежно від форми власності покладений обов'язок з щомісячного подання центрам зайнятості у повному обсязі даних про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік за формою № 10-ПІ, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складає 65 осіб. Кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону № 875-ХII, становить 2 особи. Фактично протягом 2012 року в даній установі працювало 2 інваліда.

Згідно звітів позивача про наявність вакансій за формою 3-ПН, поданих до центру зайнятості у лютому, квітні, червні, липні та жовтні 2012 року, позивачем зазначено про наявність вакантних посад: головного спеціаліста відділу з призначення пенсії та головного спеціаліста відділу з виплати пенсії. У вказаних звітах (рядок 15) не міститься інформація про створення робочих місць для інвалідів.

Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області у 2012 році оголошувався конкурс на заміщення вакантних посад. У зазначеному оголошенні відсутні дані щодо наявності вакансій для інвалідів.

Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що позивачем порушено вимоги законодавства при зазначенні у звіті (форма 10-ПІ) в рядку «Кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону № 875-ХII» (код рядка 03) замість 3 осіб, що складає 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, 2 особи (3%).

Таким чином, вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обгрунтовано виходив з того, що позивачем не створено відповідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів у розумінні Закону № 875-ХII і не вжито ним усіх необхідних заходів для забезпечення працевлаштування інвалідів шляхом інформування про наявність таких вакансій.

На підставі викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що пункт 2 припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 13 червня 2013 року № 05-20-064/0003-0003, яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області забезпечити виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до статті 19 Закону № 875-ХII, відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовили у задоволенні позову в цій частині.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області до Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про скасування припису - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.