Справа № 2-а-5284/10/0270
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 р. Справа № 2-а-5284/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Воробйової І.А.,

при секретарі судового засідання: Колос М.С.

за участю :

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача (Державної податкової інспекції у м. Вінниці): ОСОБА_3

представника відповідача (Державної податкової адміністрації у Вінницькій області) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Державної податкової адміністрації у Вінницькій області, Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання неправомірними дій та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Вінницькій області, Державної податкової інспекції у м. Вінниці про:

- визнання неправомірними дій Державної податкової адміністрації у Вінницькій області щодо проведення 9 листопада 2010 року планової перевірки та складанні акту;

- визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 2.12.2010 р. № НОМЕР_1;

- визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 2.12.2010 р. № НОМЕР_2.

Позов мотивований, зокрема, тим, що в порушення вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позивача не повідомлено за 10 днів про проведення планової перевірки, а тому працівники ДПА у Вінницькій області не мали права проводити будь-яку планову перевірку діяльності позивача.

Більш того, в ході проведеної перевірки складено акт, в якому зафіксовано виявлене порушення, а саме: розрахункові операції при продажу телефону мобільного та мишки не проведені через реєстратор розрахункових операцій. Акт перевірки підписаний перевіряючими та субєктом господарювання, при цьому, останньому вручено примірник акту, після чого інспектори пішли. Однак, через деякий час повернулись, попросили надати акт та почали в ньому щось дописувати. Перевіряючі відмовились зазначати, що саме було дописано та пішли. Інспекторів було повернуто завдяки викликаній охороні, після чого в акті були відмічені частини, які дописані. На думку позивача такі дії є неправомірними.

Крім того, позивач не погоджується й з зазначеними у акті порушеннями.

Так, в акті зазначено, що розрахункові операції не проведено через реєстратор розрахункових операцій. Проте, позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, що не зобовязує його під час здійснення господарської діяльності з продажу товару застосовувати РРО.

Щодо решти порушень, зафіксованих у акті, то позивач зазначає, що вони були дописані після повернення перевіряючих та фактично проведеної перевірки, тобто за межами її проведення. Крім того, з дописаними порушеннями щодо нездійснення запису в книгу обліку доходів і витрат позивач також не погоджується, посилаючись на відсутність підстав вважати наявність порушень, оскільки позивачем при ведені даної книги дотримані вимоги Порядку ведення книги обліку доходів і витрат.

В ході розгляду справи представником позивача уточнено першу позовну вимогу та просить суд визнати неправомірними дії Державної податкової адміністрації у Вінницькій області при складанні акта планової перевірки, оскільки, здіснення додаткових записів у акт після фактичного проведення перевірки, на думку позивача, є протиправним.

Представники відповідачів проти позову заперечили, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, зокрема, мотивуючи правомірністю проведення перевірки та фактичного встановлення порушень, за які і застосовані штрафні санкції.

За клопотанням сторін в судове засідання викликано свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, головного державного податкового ревізора-інспектора ДПА у Вінницькій області радника податкової служби 3-го рангу ОСОБА_7, головного державного податкового ревізора-інспектора ДПА у Вінницькій області радника податкової служби 3-го рангу ОСОБА_8 та головного державного податкового ревізора-інспектора ДПА у Вінницькій області радника податкової служби 3-го рангу ОСОБА_9.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пояснили, що на підставі виданих направлень, 9 листопада 2010 р. проведено перевірку субєкта господарювання ОСОБА_1, за результатом якої встановлено, що в книзі обліку доходів і витрат не здійснено запис за 8.11.2010 р. щодо продажу мобільного телефону та за 9.11.2010 р. щодо продажу мишки, що є порушенням вимог Порядку ведення книги обліку доходів і витрат. Зазначені обставини зафіксовані у акті перевірки.

На питання суду щодо повернення перевіряючих для здійснення додаткових записів після проведеної перевірки та складеного і підписаного акту, свідки зазначили, що не памятають даних обставин та нічого не можуть пояснити з цього приводу.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що був присутнім при перевірці та бачив, що перевіряючими були предявлені документи, перевірені книги та складено акт, який підписано та один примірник вручено позивачу. Після чого перевіряючі пішли та через деякий час повернулись, попросили акт та почали щось дописувати, відмовляючись давати будь-які пояснення та коментарі. Пізніше, інспекторів повернула до відділу охорона та було зясовано, які записи дописано, про що відмічено фігурною скобкою, а позивачем надані письмові зауваження до акту.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця.

9 листопада 2010 р. відповідно до плану перевірок на листопад місяць 2010 року та згідно з направленнями на проведення перевірки від 8.11.2010 року № 103704, 103706, 103705, року у господарській одиниці відділ бутік 11-24, 11-25, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, податковими інспекторами ДПА у Вінницькій області проведено планову перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки, складено акт №1191/02/32/23 від 9.11.2010 року (далі акт перевірки), в якому зафіксовано порушення , а саме:

Розрахункові операції при продажу телефону мобільного Nokia 5228 по ціні 1366,50 грн. 8.11.2010 р. та мишки Genius NetScroll 110, оptikal white, 800gpi, PS/2 по ціні 45,90 9.11.10 р. на загальну суму 1412,40 грн. не проведені через реєстратор розрахункових операцій, який зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи. Відповідні розрахункові документи, що підтверджують проведення розрахункових операцій не роздруковані та не видані».

Судом встановлено, що після складання даного акту, зазначення в ньому виявлених порушень, його підписання та вручення одного примірника підприємцю перевіряючі пішли. Проте, через деякий час повернулись, попросили позивача надати отриманий ним примірник акту та почали дописувати інші порушення, зокрема, невиконання субєктом господарювання умов ведення оподаткування доходів, а саме, розрахункову операцію з продажу телефону по ціні 1366,30 грн. 8.11.2010 р. не відображено в книзі обліку доходів і витрат на момент проведення перевірки станом на 9.11.2010 р. за період з 6.11.2010 р. по 9.11.10 р. в КОДВ відсутні будь- які записи, чим порушено п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме, при здійснені готівкових розрахунків із застосуванням книги обліку доходів і витрат не оприбутковано готівкові кошти, так як не здійснено їх облік у повній сумі їх фактичного надходження у книзі. Станом на 9.11.10 р. не оприбутковано продаж телефону мобільного по ціні 1366,50 грн. за 8.11.2010 р. Розрахункова операція при продажу мишки по ціні 45,90 грн. 9.11.2010 р. не проведена через РРО, відповідний розрахунковий документ не роздруковано та не видано.

Визначаючись щодо позовної вимоги в частині неправомірності дій при складанні акту перевірки, суд виходить з наступного.

Порядок оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій регулюється Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затвердженими Наказом ДПА України від 12.08.2008 № 534.

Розділ 2 вказаних Методичних рекомендацій зазначає, що акт складається саме за результатами перевірки. При цьому, в акті перевірки (інформативних додатках до нього) не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

Серед обовязкових даних, що мають зазначатись у вступній частині акту є дата та час (години, хвилини) початку проведення перевірки, а також в обов'язковому порядку зазначаються дата та час (години, хвилини) закінчення перевірки.

Як вбачається з наданого акту, перевірка розпочалась 9 листопада 2010 р. о 11:55 год., закінчилась о 13:40 год.

Проте, як встановлено судом, після її фактичного проведення та, відповідно, закінчення та складання акту за її результатами, податкові інспектори повернулись та вже поза межами її проведення здійснили додаткові записи, що є порушенням зазначених вище норм.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що дії при складанні акту перевірки вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак, є неправомірними.

Наведені вище обставини враховуються судом також при перевірці обґрунтованості прийнятого за результатом такої перевірки рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 2.12.2010р., оскільки протиправність дій субєкта владних повноважень тягне за собою неправомірне прийняття рішення.

Так, як встановлено, інформація, виявлена в ході перевірки, зокрема, щодо неоприбуткування станом на 9.11.2010 р. продажу мобільного телефону за робочий день 8.11.2010 р., інспекторами була дописана до акту після проведення перевірки.

Такі дії, як зазначено вище, судом визнані протиправними у звязку із невідповідністю їх чинному законодавству. Відтак, і встановлені інспекторами після перевірки обставини не можуть братись судом до уваги при досліджені правомірності прийнятого рішення як належні, оскільки здобуті не у спосіб, не на підставі, не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, в матеріалах перевірки, наданих суду відсутні докази на підтвердження того, що 8.11.2010 р. позивачем продано мобільний телефон на суму 1366,5 грн. Такі докази не надані відповідачами також на вимогу суду. Зазначене свідчить про відсутність у податкового органу належного розрахунку фінансових санкцій та позбавляє можливості суд дослідити його обґрунтованість, відповідно, правомірність прийняття рішення.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування зазначеного рішення суд виходить з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення пунктів 1, 2 статті 3, пункту 6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі-Закон про РРО, чинний на момент виникнення спірних правовідносин), передбачені пунктом 1 статті 17 в редакції цього ж Закону.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 статті 3, вказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції

Згідно пункту 6 статті 9 Закону про РРО реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону про РРО у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

Як вбачається з матеріалів справи, субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1О перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку, здійснюючи роздрібну торгівлю у спеціалізованих магазинах непродовольчими товарами, що підтверджується свідоцтвом серії Ж №592780 від 2.09.2010 р.

Враховуючи положення зазначеної вище статті 9 Закону позивач при здійснені підприємницької діяльності не застосовує реєстратор розрахункових операцій та розрахункові книжки, а веде книгу обліку доходів і витрат № 24008//Є-/.

В звязку з чим, відсутність реєстратора розрахункових операцій у позивача, та, відповідно, не проведення через нього розрахункової операції, не роздрукування та не видання розрахункового документу не є порушенням зі сторони позивача зазначених в оскаржуваному рішенні норм Закону про РРО, а тому підставі застосовувати штрафні (фінансові санкції) відсутні.

Більш того, слід зазначити, що відповідно до положень пункту 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1269, книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку).

До вказаної Книги суб'єктом підприємницької діяльності заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Аналогічна норма міститься й у пункті 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320, яким передбачено, що підприємствам (підприємцям), яким Законом про РРО надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Таким чином, не внесення суми виручки у книгу обліку доходів і витрат за продану у першій половині дня (9.11.2010 р.) мишку Genius NetScroll 110 не є порушенням ведення книги обліку доходів і витрат. Натомість, видача відповідної квитанції № та товарної накладеної РНнV-0008299 від 9.11.10 р. підтверджує дотримання субєктом господарювання норм Закону, отже підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилаються відповідачі заперечуючи проти позову, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції відповідачів покладеної в основу оскаржуваних рішень.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Державної податкової адміністрації у Вінницькій областіпри складанні акта перевірки № 1191/02/32/23/НОМЕР_3 від 9.11.2010 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці № НОМЕР_1 від 2.12.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці № НОМЕР_2 від 2.12.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна