Справа № 552/3929/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 р.Справа № 552/3929/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2016р. по справі № 552/3929/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відносно припинення з 01.01.2013 року виплату йому нарахованої пенсії в період з 01.01.2013 року по 01.01.2014 року у розмірі 11146 грн. 25 коп. щомісячно та відносно припинення виплати йому пенсії в період з 01.01.2014 року по 01.07.2016 року у розмірі 13375 грн. 50 коп. щомісячно, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату його пенсії в період з 01.01.2013 року по 01.01.2014 року у розмірі 11146 грн. 25 коп. щомісячно та пенсії в період з 01.01.2014 року та в подальшому у розмірі 13375 грн. 50 коп. щомісячно у врахуванням виплачених коштів, які підлягали сплаті починаючи з 01.01.2013 року, в порядку та розмірах, передбачених ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбав за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській поновити та здійснити виплату йому пенсії в період з 01.01.2013 року по 01.01.2014 року у розмірі 11146 грн. 25 коп. щомісячно та пенсії в період з 01.01.2014 року та в подальшому у розмірі 13375 грн. 50 коп. щомісячно з урахуванням виплачених за вказаний час коштів, які підлягали сплаті починаючі 01.01.2013 року, в порядку та у вказаних повних розмірах, передбачених ч. З ст. Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», з урахуванні розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільнення враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) звання процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошової забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2016 року вказані позовні вимоги за період із 01.01.2013 року по 26 січня 2016 року залишено без розгляду. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в рахунок її зменшення. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок, відновити та виплатити ОСОБА_1 недоплаченої з 27 січня 2016 року пенсії, обчисленої виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, проценту надбавки за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, згідно вимог ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" який встановлений постановою Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2011 року у розмірі 22292 грн. 50 коп. з урахуванням фактично проведених виплат.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 28.01.2010 року звільнений із служби в органах податкової міліції в запас через хворобу.

З 29 січня 2010 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2011 року його позовні вимоги були задоволені, зобов'язано відповідача обчислити пенсію позивачеві з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільнення, така сума грошового забезпечення встановлена судом у розмірі 22292 грн. 50 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2012 року постанова місцевого суду в цій частині залишена без змін, змінений тільки період проведення такого обчислення.

Отже постанова Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2011 року набрала законної сили в цій частині 08.11.2012 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.07.2014 року ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2012 року залишена без змін.

На виконання рішень суду позивачеві обчислена пенсія із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, така сума грошового забезпечення встановлена судом у розмірі 22292 грн. 50 коп., пенсія призначена у розмірі 11 146 грн. 25 коп. , яку він отримував до 01.01.2013 року.

З 01.01.2013 року розмір пенсії позивача з ініціативи відповідача перерахований та становив 3853,29 грн. При перерахунку пенсії позивача відповідач керувався ЗУ « Про державний бюджет України», який передбачав (ст. 4 прикінцевих положень) що у 2013 році норми і положення статей 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

З 01.01.2014 року позивач перейшов на пенсію по інвалідності та повинен був отримувати її у розмірі 60% від розміру грошового утримання, яке він отримував перед звільненням, однак з тих же підстав пенсія по інвалідності йому нарахована у розмірі 4635.95 грн., яку він отримує з 01.01.2014 року по теперішній час.

Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проводячи перерахунок пенсії позивачу та зменшуючи її розмір діяв всупереч ст. 63 Закон № 2263-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, а тому позовні вимоги позивача про призначення йому пенсії у раніше встановлених розмірах, передбачених ст. 43 Закон № 2263-ХІІ є обґрунтованими і підлягають задоволенню в межах строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено порядок та умови обчислення розміру грошового забезпечення при призначенні пенсії військовослужбовцям.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 14.06.2011 року надано право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок обчислення пенсії військовослужбовцям при призначенні.

Призначення пенсії позивачу відбулося у 2010 р., тобто до набуття чинності вказаним Законом, та даним Законом органам Пенсійного фонду України не надано право змінювати порядок перерахунку раніше призначених пенсій врегульований ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

Згідно ч. 3 ст. 63 вказаного Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2263-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом 2263-XII (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Враховуючи наведене, колегія суддів зауважує, що обов'язковою умовою для проведення перерахунку пенсій, призначеної на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців за рішенням Кабінету Міністрів України, при цьому, в разі зменшення розміру пенсії внаслідок проведення такого перерахунку зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Зміна розміру видів грошового забезпечення не була підставою для перерахунку пенсії позивачу, а внаслідок проведеного перерахунку пенсія позивачу визначена та виплачується в меншому розмірі.

Отже, відповідач проводячи перерахунок пенсії позивачу та зменшуючи її розмір діяв всупереч ст. 63 Закон № 2263-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги позивача про призначення йому пенсії у раніше встановлених розмірах, передбачених ст. 43 Закон № 2263-ХІІ в межах строків позовної давності.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на Закон України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", якими встановлено, що у 2013-2016 роках норми і положення, зокрема ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, та бюджету Пенсійного фонду України на 2013-2016 роки, оскільки, ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачає порядок і розмір обчислення пенсії які призначаються відповідно до цього Закону, а не порядок проведення перерахунку раніше призначеної пенсії.

В даному випадку, позивачу раніше вже була призначена пенсія, тому відповідач проводячи перерахунок пенсії позивачу повинен був керуватися приписами ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка забороняє при перерахунку пенсії зменшувати раніше встановлений розмір.

Також, положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а також юридичних осіб, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, оскільки такий перерахунок проведено безпідставно та фактично зменшено розмір пенсії, що суперечить вищенаведеним положенням.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів також зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

28 вересня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відповідачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2016 року по справі №552/3929/16-а до ухвалення рішення по справі (а.с.82).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, наявні підстави для стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області судового збору в розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2016р. по справі № 552/3929/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.