Справа № 826/588/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13 жовтня 2016 року 15 год. 20 хв. № 826/588/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Югзернострой", про скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі - позивач, ДПІІ "Сантрейд") до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 31 грудня 2014 року № та № (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/588/15 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У відповідному судовому засіданні судом задоволено відповідне клопотання та до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача допущено товариство з обмеженою відповідальністю "Югзернострой" (далі - третя особа, ТОВ "Югзернострой").

У подальшому, відповідними ухвалами суду у справі призначено судово-економічну експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі зупинено.

Після надходження до суду висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідною ухвалою суду провадження у справі поновлено та її призначено до подальшого розгляду у судовому засіданні.

У відповідному судовому засіданні, згідно зі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач).

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано докази, а представники відповідача не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Представник третьої особи у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності її представника до суду не надійшла. При цьому, до суду через канцелярію від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 30 серпня 2013 року по 02 грудня 2014 року проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16 грудня 2014 року №1499/28-10-40-50/25394566 (далі - акт перевірки).

Актом перевірки, з урахуванням рішення відповідача про розгляд заперечень до акту перевірки від 29 грудня 2014 року №23705/10/28-10-40-5-16, встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п.185.1 ст. 185, п.п. 198.3, 198.6 ст.198, п.п. 200.1, 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення у розмірі 13678441,00 грн., в т.ч. за січень 2012 року в розмірі 1964,00 грн., за лютий 2012 року в розмірі 1624982,00 грн., за березень 2012 року в розмірі 50195,00 грн., за квітень 2012 року в розмірі 718130,00 грн., за травень 2012 року в розмірі 7250657,00 грн., за червень 2012 року в розмірі 2518316,00 грн., за липень 2012 року в розмірі 40850,00 грн., за серпень 2012 року в розмірі 28846,00 грн., за вересень 2012 року в розмірі 1207,00 грн., за жовтень 2012 року в розмірі 1225443,00 грн., за листопад 2012 року в розмірі 21767,00 грн., за грудень 2012 року в розмірі 196084,00 грн.;

- пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування у розмірі 13571313,00 грн., в т.ч. за грудень 2011 року в розмірі 88956,00 грн., за лютий 2012 року в розмірі 1964,00 грн., за березень 2012 року в розмірі 1624982,00 грн., за квітень 2012 року в розмірі 50195,00 грн., за травень 2012 року в розмірі 718130,00 грн., за червень 2012 року в розмірі 7250657,00 грн., за липень 2012 року в розмірі 2518316,00 грн., за серпень 2012 року в розмірі 40850,00 грн., за вересень 2012 року в розмірі 28846,00 грн., за жовтень 2012 року в розмірі 1207,00 грн., за листопад 2012 року в розмірі 1225443,00 грн., за грудень 2012 року в розмірі 21767,00 грн.

На підставі акту перевірки 31 грудня 2014 року відповідачем прийнято оскаржувані рішення:

- №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 13571313,00 грн. та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6785656,50 грн.;

- №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за грудень 2012 року у розмірі 196084,00 грн.

Суд погоджується із доводами представників позивача щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, у ході розгляду справи судом з'ясовано, що висновок відповідача про завищення позивачем суми податкового кредиту, від'ємного значення та заявленої суми бюджетного відшкодування ґрунтується на виявленому у ході перевірки факті відсутності реального здійснення господарських операцій за участю позивача та його контрагентів - СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест" та ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит".

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з ПДВ судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, у межах даного спору слід, зокрема, встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит", обставини виконання умов договорів, ділову мету в їх укладанні, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює такі види діяльності: складське господарство (основний); виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля хімічними продуктами; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Крім того, позивач стверджував, а відповідач не заперечував, що ДПІІ "Сантрейд" є одним з найбільших українських зернотрейдерів та входить до міжнародної групи компаній Bunge (Бунге), зі штаб-квартирою в США, одного з лідерів світового зернового ринку та найбільшого в світі постачальника сої та виробника олії. У якості представника компанії Bunge в Україні позивач здійснює оптову торгівлю зерновими та олійними культурами, надає послуги зернового складу, веде діяльність з виробництва та продажу нерафінованої й рафінованої олії та майонезу, зокрема під торговою маркою "Олейна". Зазначена інформація підтверджується зокрема статутом позивача.

Так, у перевіряємому періоді між позивачем, як покупцем, та СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Ділкорн", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", як постачальниками, укладались відповідні договори поставки, за умовами яких постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупця відповідну сільськогосподарську продукцію (соя, насіння соняшника, пшениця), а покупець зобов'язувався прийняти та своєчасно оплатити поставлений товар.

На підтвердження виконання умов зазначених вище договорів поставки, представником позивача надано суду копії відповідних рахунків-фактур (рахунків), видаткових та податкових накладних, актів прийому-передачі зерна, складських квитанцій, аналізів зерна, товарно-транспортних накладних, реєстрів автомобілів, карток обліку товару, карток елеватора та платіжних доручень.

При цьому, судом встановлено, що у перевіряємому періоді, з метою забезпечення належного здійснення власної господарської діяльності, позивачем, як покупцем (замовником), укладались відповідні договори:

- з ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Техно-Торг" та ТОВ "Балтік Біо Трейд", як постачальниками, щодо поставки товару (зокрема засобів захисту рослин, мобільних телефонів, тест-смужки для аналізу кукурудзи);

- з ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" та ТОВ "Славпромсервіс", як виконавцями, щодо надання послуг (зокрема перевезення, перевірки обладнання, ремонтні роботи по зерносушарці, організація проведення аналізу зерна).

На підтвердження виконання умов зазначених вище договорів, укладених з ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" та ТОВ "Славпромсервіс", представником позивача надано суду копії відповідних рахунків-фактур (рахунків), видаткових та податкових накладних, актів прийому-передачі товару, ліцензій (сертифікатів), товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі виконаних робіт, довідок про вартість виконаних робіт та платіжних доручень.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що усі надані позивачем первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами. Відповідачем не зазначено жодних зауважень щодо правильності оформлення первинних документів та достовірності інформації, відображеної у них.

При цьому, суд критично відноситься до посилань відповідача в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень на акти про неможливість проведення зустрічних звірок, акти проведення документальних перевірок, складених контролюючими органами щодо контрагентів позивача та контрагентів контрагентів позивача, а також на відсутність у них основних фондів та виробничих потужностей, оскільки це не є належним та достатнім доказом фіктивності правочинів між позивачем та СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит". При цьому, належних доказів відсутності у вказаних контрагентів позивача основних фондів та виробничих потужностей відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" станом на час існування спірних правовідносин були належним чином зареєстровані як платники ПДВ. При цьому, відповідачем не надано суду належних доказів скасування реєстрації позивача та/або його контрагентів платником ПДВ.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Поряд з цим, в акті перевірки не зазначено доказів на підтвердження наявності обвинувального вироку або постанови суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, та/або інших судових рішень, в яких була б встановлена фіктивність спірних правочинів.

Поряд з цим, згідно вимог чинного законодавства, обов'язок контролювати звітність контрагентів на суб'єктів підприємницької діяльності не покладено, також, суб'єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами.

Водночас, у ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що товар (послуги) за вказаними вище договорами придбавались позивачем з метою використання їх у власній господарській діяльності, зокрема поставка сільськогосподарської продукції від вказаних вище контрагентів здійснювалася на елеватори, де насіння/зерно зберігалося, згодом воно або транспортувалося на переробний завод (соняшник), або в порт для завантаження на експорт, або продавалося шляхом переоформлення на елеваторі; в портах здійснювалася перевалка зерна на судна для подальшого експорту, при чому на експорт завантажувалося зерно, що було безпосередньо поставлене контрагентом одразу в порт, а також зерно, яке перевозилося з елеваторів за окремими договорами позивача з перевізниками. Позивачем здійснювалося придбання техніки, іншої продукції для використання її у своїй господарській діяльності, а також укладалися договори з надання послуг, зокрема послуги налагоджування та ремонту робіт, обстеження сільськогосподарської продукції в акредитованій лабораторії тощо.

Факт використання придбаних у СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест" та ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" товарів (послуг) за вказаними вище договорами підтверджується, зокрема наданими представником позивача відповідними копіями договорів про надання послуг на зерновому терміналі, зовнішньоекономічних контрактів, коносаментів, фітосанітарних сертифікатів, митних декларацій, товарно-транспортних накладних, оборотними відомостями та ін.

Крім того, реальність спірних господарських операцій, зокрема з ТОВ "Чугуєво", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Оліон" та ПАТ "Миронівське ХПП", також підтверджується наданими протягом судового розгляду справи показаннями свідків ОСОБА_1 (генеральний директор ТОВ "Чугуєво"), ОСОБА_2 (директор ПП "Ліна-Агро"), ОСОБА_3 (директор ТОВ "Оліон"), ОСОБА_4 (головний бухгалтер ПАТ "Миронівське ХПП"), а також письмовими поясненнями директора ТОВ "Югзернострой".

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, законодавцем визначено підставу виникнення у платника податку права на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених нормами чинного законодавства, та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником ПДВ.

Згідно із п. 200.1 - п. 200.4 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як також зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 26 січня 2016 року №12241/12242/15-45, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи, призначеної відповідною ухвалою суду:

- розмір податкового кредиту з ПДВ, сформованого позивачем за грудень 2011 року - грудень 2012 року за операціями з постачальниками ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "Ділкорн", ПП "Ліна Агро", ТОВ "Оліон", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "АПК "Аріана-Р-М", ТОВ "Балтік БіБіо Трейд", СТОВ "Промінь", ТОВ "Актив-Агро", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ТОВ "Судносервіс", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит" документально підтверджується в сумі 39743743,92 грн., тобто висновки акту перевірки щодо завищення ДПІІ "Сантрейд" розміру податкового кредиту з ПДВ в сумі 13767397,00грн., сформованого за грудень 2011 року - грудень 2012 року за операціями з вищевказаними постачальниками, документально не підтверджуються;

- надані на експертизу документи в їх сукупності свідчать про здійснення ДПІІ "Сантрейд" господарських операцій з поставки, перевезення, надання для переробки, доставки до місць відвантаження та експорту і продажу товарно-матеріальних цінностей;

- так як висновки акту перевірки щодо завищення суми податкового кредиту в розмірі 13767397,00 грн. документально не підтверджуються, то, як наслідок, висновки акту перевірки щодо завищення ДПІІ "Сантрейд" розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2011 року - грудень 2012 року на загальну суму 13571312,59 грн. також документально не підтверджуються.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем надано усі належним чином оформлені первинні документи, якими, за переконанням суду, підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та СТОВ "Промінь", ТОВ "Судносервіс", ПАТ "Миронівське ХПП", ТОВ "Чугуєво", ТОВ "АПК "Аріана-М", ТОВ "Актив-агро", ПП "Теплоенергоефект", ТОВ "Черняхів-агротрейд", ТОВ "Югзернострой", ТОВ "Техно-Торг", ТОВ "Ділкорн", ТОВ "Балтік Біо Трейд", ПП "А.Е.К. "Аграрно-експортна компанія", ПП "Ліна-Агро", ТОВ "Славпромсервіс", ТОВ "Оліон", ТОВ "СТ Агроінвест", ТОВ "УКР-ЕКО-Транзит", у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо протиправного завищення позивачем суми податкового кредиту, від'ємного значення та заявленої суми бюджетного відшкодування за перевіряємий період.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд вважає, що оскаржувані рішення відповідачем прийняті протиправно, а тому, як наслідок, вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Югзернострой", про скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7, акт суб'єкта владних повноважень може бути скасовано тільки у разі визнання його протиправним, тобто таким, що порушує права та законні інтереси особи, оскільки, скасування такого акта є способом захисту порушеного права, який застосовується у разі, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 31 грудня 2014 року № та № .

3. Присудити на користь дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" () здійснений ним судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ().

Копії постанови направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин