Справа № 522/15575/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Київ К/800/22590/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій щодо відмови у виплаті суми пенсії та виплачувати пенсію без обмеження в подальшому протиправними, зобов'язання призначити пенсію за віком та виплатити недоотриману суму пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, в якому просив визнати протиправною відмову у виплаті суми пенсії за період з 28 лютого 2010 року до 31 травня 2014 року та виплачувати в подальшому пенсії без обмежень; зобов'язати призначити пенсію за віком з 28 лютого 2010 року до 31 травня 2014 року та виплатити недоотриману суму належної йому суми за період з 28 лютого 2010 року до 31 травня 2014 року в розмірі 544229,16 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначав про безпідставність відмови відповідача у виплаті різницю пенсії за період з 28 лютого 2010 року по 31 травня 2014 року, що порушує його права та норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки право на призначення пенсії він отримав саме з 28 лютого 2010 року.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено частково; визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси перерахувати та виплатити ОСОБА_2 розмір пенсійних виплат, починаючи з 24 червня 2014 року без обмежень розміру пенсії за віком; зобов'язано перерахувати та виплатити позивачу пенсію, починаючи з 24 червня 2011 року, без обмежень розміру пенсії за віком, з урахуванням збільшення сплачених страхових внесків внаслідок відстрочки часу призначення пенсії за віком та з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позов мотивовано тим, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює питання щодо права громадян на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг і не може змінювати умови і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання суддів, врегульованого Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим вимоги позивача в частині зобов'язання перерахувати йому пенсійні виплат починаючи з 24 червня 2011 року без обмежень розміру пенсії за віком, з урахуванням збільшення сплачених страхових внесків внаслідок відстрочки часу призначення пенсії за віком та з урахуванням раніше виплачених сум, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси; постанову Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2014 року скасовано; прийнято по справі нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення про відмову у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не скористався правом, передбаченим п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», щодо звернення за пенсією, тому пенсія призначена з моменту звернення у червні 2014 року, а вимоги про її нарахування та виплату починаючи з 24 червня 2011 року з урахуванням збільшення сплачених страхових внесків внаслідок відстрочки часу призначення пенсії за віком та з урахуванням раніше виплачених сум, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та залишити в силі постанову Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення апеляційного суду- без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1.

У червні 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси з заявою про призначення пенсії.

На підставі поданої заяви позивачу з 01 червня 2014 року призначена пенсія за віком в розмірі 12363,36 грн.

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси з заявою про виплату різниці пенсії за період з 28 лютого 2010 року по 31 травня 2014 року в розмірі 544229,16 грн. Також просив виплачувати пенсію в подальшому без обмеження її розміру.

Листом від 22 липня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси відмовило позивачу у виплаті різниці пенсії з посиланням на ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною 1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, який затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Пунктом 1.7 вказаного Порядку визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як зазначалося вище, право на призначення пенсії за віком позивач набув 28 лютого 2010 року, а саме після досягнення 60 років. Проте, лише у червні 2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

З урахуванням того, що пенсія до 01 червня 2014 року позивачу не призначалась і не нараховувалась, оскільки він не скористався правом, яке передбачено п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вимоги стосовно визнання неправомірною відмови Пенсійного органу у перерахуванні та виплаті розміру пенсійних виплат та зобов'язання виплатити без обмежень розміру пенсії за віком починаючи з 24 червня 2011 року, з урахуванням збільшення сплачених страхових внесків внаслідок відстрочки часу призначення пенсії за віком та з урахуванням раніше виплачених сум, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді