Справа № 2а-3551/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року < Текст > Справа № 2а-3551/10/0870

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУЧ-СТ, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010,-

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 20.10.2010)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 4885/10/10 від 10.08.2010)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛУЧ-СТ (далі ТОВ «ЛУЧ-СТ», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державно податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя (далі ДПІ у Заводському районі, відповідач) про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010.

Ухвалою суду від 23.07.2010 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-3551/10/0870 та призначено до судового розгляду на 26.08.2010. Розгляд справи відкладався на 13.09.2010. Провадження у справі, за клопотанням сторін зупинялось до 20.10.2010. В засіданні 20.10.2010 судом оголошено перерву до 21.10.2010.

Відповідно до ст.160 КАС України, 21.10.2010 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання приписів ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказував на порушення ДПІ порядку проведення перевірки. Зазначаючи, що оскільки відсутні порушення як такі; відсутні підстави для застосування штрафних санкцій; перевірка проведена без наявності підстав та з недотриманням порядку її проведення; акт перевірки від 21.01.2010р. отриманий з порушенням закону, отже не є належним доказом здійснення позивачем відповідних порушень, а самі порушення не підтверджені належними доказами, тому є неправомірним застосування до позивача фінансових санкцій рішеннями від 01.02.2010р. № в сумі 13320,65 грн. та від 01.02.2010р. №в сумі 5899,7 грн., що є підставою для скасування спірних рішень у повному обсязі.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, та надав письмові заперечення. Зокрема, зазначив, що перевірку проведено у відповідності до законодавства України на підставі наказу та направлень на її проведення. Виявлені в ході перевірки порушення, зафіксовано у ОСОБА_2 перевірки від 21.01.2010. На підставі ОСОБА_2 були прийняті Рішення від 01.02.2010 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 5899,70 грн. застосованих з посиланням на Закон України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) та № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 13320,65 грн. застосованих з посиланням на п.п.2.2-2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку №637 від 15.12.04р.

Отже, перевірку проведено у відповідності до приписів чинного законодавства України, рішення прийнято правомірно, тому просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ДПІ у Заводському районі від 28 грудня 2009 року №684 „Про проведення перевірок субєктів господарської діяльності сфери грального бізнесу, надання послуг, торгівлі та громадського харчування" та направлень на перевірку від 20 січня 2010 року №24, №25 головним державним податковим ревізором-інспектором І рангу ОСОБА_3 та старшим державним податковим ревізором-інспектором III рангу ОСОБА_4 фахівцями сектору контролю за субєктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі відділу податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя 20 січня 2010 року проведено перевірку за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій кафе-бар, розташованого за адресою: м Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 74, в якому здійснює господарську діяльність суб'єкт господарської діяльності - ТОВ „Луч-СТ" (31250150).

Перед початком проведення перевірки директор ТОВ „Луч-СТ" ОСОБА_5 був ознайомлений з наказом та направленням на проведення перевірки, та отримав їх під розписку.

Перевіряємий обєкт, як встановлено при візуальному обстеженні має два пункти продажу товарів (два місця розрахунків): кафе-бар та вікно з фронтальної сторони будівлі, з якого проводиться реалізація кегового пива на розлив та продовольчі товари.

Перевірка проводилась в присутності директора ТОВ «Луч-СТ» ОСОБА_5, бармена ОСОБА_6 та продавця ОСОБА_7

За результатами перевірки складено акт від 21.01.2010р. тит. аркуш №000002 дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання від 20.01.2010р. реєстраційний №0010/08/25/23/31250150, у якому зазначено порушення Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005р. за № 40/10320 та Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. №98/96-ВР (із змінами та доповненнями), а саме:

- проведення розрахункової операцій через реєстратор розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів, а саме за придбаний товар: кегове пиво „Чернігівське" світле 1,5 л та кільця кальмара на суму 17,25 грн.; горілка „Благоф" 0,5 л та напій „Фанта" апельсин 0,5 л на суму 36 грн. розрахунковий документ роздруковувався та видавався лише на 36 грн.. що є порушенням пунктів 1,2 статті 3 Закону №265/95-ВР;

- нещоденне друкування фіскальних звітних чеків, а саме за 23.11.2009р роздруковано 24.1 1.2009р. об 11:54; за 28.10.2009р. роздруковано 29.10.2009р. в 00:54, що є порушенням пункту 9 статті З Закону №265/95-ВР;

- ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме згідно фактичних залишків запасів (ТМЦ) на суму 3104,5 грн., які вибірково знято та зазначено у відомості №1 та №2, на момент перевірки не надані прибуткові накладні на товар, останній акт інвентаризації, що є порушенням п.12 ст. З Закону №265/95-ВР:

- невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО у розмірі 681,25 грн. (сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 799,65 грн. (з урахуванням покупки), сума, яка зазначена в денному звіті РРО склала 101,15 грн.), що є порушенням п. 13 статті 3 Закону №265/95-ВР:

- неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітніх чеків у сумі 2664,13 грн. з 16.01.2010 по 19.01.2010 згідно повного звіту фіскальної пам"яті, знятого на РРО 20.01.2010 о 17:37:03, що є порушенням п.п.2.2 - 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні: порушено порядок використання торгового патенту, оригінал патенту знаходився в папці з документами, що є порушенням ст. 7 Закону №98/96-ВР.

Акт перевірки та додатками до нього директор ТОВ „Луч-СТ" ОСОБА_5Ф підписав без зауважень та заперечень, надав пояснення по кожному факту порушення зазначених в акті перевірки.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя прийняті рішення від 01.02.2010 :

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5899,70 грн. застосованих з посиланням на Закон України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме на: п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР у розмірі 86,25 грн.( 17,25 грн. х 5 кр.р.); п.4 ст.17 Закону №265/95-ВР у розмірі 680 грн.(17,0 грн. х 20 кр.р. х 2 випадки нещоденного друкування),ст.21 Закону №265/95-ВР у розмірі 1727,2 грн. (863,6 грн. х 2 кр.р.), ст.22 Закону №265/95-ВР у розмірі 3406,25 грн. (681.25 грн. х 5 кр.р.); та

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 13320,65 грн. застосованих з посиланням на п.п.2.2-2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку №637 від 15.12.04р., а саме: ст. 1 Указу Президента України №436/95 у розмірі 13320,65 грн. (2664,13 грн. х 5 кр.р.)

Зазначені рішення 01.02.2010р. особисто отримані директором ТОВ „Луч-СТ" ОСОБА_5, про що свідчать записи в корінцях рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із винесеним рішенням позивач оскаржив його у судовому порядку до Запорізького окружного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає висновки, яких дійшли фахівці ДПІ за результатами проведеної перевірки обґрунтованими, з огляду на наступне:

Статтею 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1), видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2), щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (пункт 9); вести у порядку, встановленого законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які. відповідно до законодавства оподатковуються за правилами що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (пункт 12). забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13).

Як передбачено статтею 17 Закону № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону, до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки (пункт 1); двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій (пункт 4).

Листом ДПА України від 22 грудня 2008 року № 26818/7/23-7017 надано роз'яснення щодо застосування фінансових санкцій за порушення вимог пункту 9 статті 3 Закону №265, зокрема у разі встановлення факту невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку на реєстраторі розрахункових операцій, або його незберігання в книзі обліку розрахунковмих операцій до суб'єкта господарювання застосовується фінансова санкція за кожне порушення згідно пункту 4 статті 17 Закону №265.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону № 996 визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Згідно із статтею 21 Закону № 265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 22 Закону 265/96-ВР встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до статті 2 Закону №265 місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані та реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Тож, законодавцем не наведено обмежень стосовно того, що місце проведення розрахунків це є виключно касовий апарат та стіл на якому він стоїть, чи сейф, чи скринька.

Отже, відповідно до зазначеної статті закону місце проведення розрахунків завжди повязано із місцем спілкування із покупцем (отримання від нього коштів або передачею йому товару).

Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 15.06.2006 року №833 зазначено, що забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки що не належить суб"єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Встановлені судом факти свідчать, що під час здійснення торгівлі у торговому залі ТОВ «ЛУЧ СТ» не виконано вимог п. 13 ст. 3 Закону Про застосування реєстраторі розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у звязку із специфічною організацією роботи у названому торгівельному залі (кафе-бар та місце продажу пива на розлив), а саме такої організації, що дозволяла особам, які не перебували у трудових відносинах із зазначеним підприємством, перебувати на місці проведення розрахунків та тримати там грошові кошти, не зазначені у денному звіті РРО.

Згідно п.4.5 р.4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) затвердженого наказом ДПА України 01.12.2000р. №614 з подальшими змінами та доповненнями: унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операції „службове внесення1' та „службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій, Крім того, операція „службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання 2-звіту.

Відповідно до п.1.1 Положення №637 від 15.12.2004 р. книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів, щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг);

касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі. Форму касової книги установлено наказом Міністерства статистики України від 15.02.96 №51 „Про затвердження типових форм первинного обліку касових операцій";

оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму їх фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.2.2. Положення №637 від 15.12.2004 р. підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно із п.2.6. Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватись. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначених у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п.7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614,-використання книги ОРО. зареєстрованої на РРО, передбачає:

наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО;

щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому данні за сумами. отриманими від покупців (клієнтів), та данні за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

у разі виходу -з ладу РРО або відключення електроенергії здійснення записів по обліку розрахункових квитанцій.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1195р. встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми

Встановлені судом факти свідчать, що в ході проведеної перевірки позивача фахівцями ДПІ встановлено порушення пунктів 1,2,9,12,13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.п.2.2-2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку №637 від 15.12.04р.

Зважаючи на виявлені правопорушення, суд вважає, що податковою правомірно було застосовано до ТОВ «ЛУЧ СТ» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5899,70 грн. передбачені п.1, 4, ст.17, ст.21, ст.22 Закону №265 та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13320,65 грн. передбачені ст.1 Указу Президента №436/95.

Посилання позивача на порушення перевіряючи ми порядку проведення перевірки суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне:

Повноваження на проведення таких перевірок ДПІ надано п. 4 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні № 509, згідно якого державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Згідно ст. 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати контроль за: додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Частино 7 ст. 11-1 цього ж Закону передбачено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Пункт 2 ст.11 Закону України № 509 надає право органам державної податкової служби, у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Разом з тим, стаття 11-2 цього Закону «Умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок» передбачає, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Тобто, органами, уповноваженими здійснювати контроль за дотриманням законодавства про застосування РРО, є органи державної податкової служби, що передбачено п. 2 ст. 11 Закону Про державну податкову службу в Україні, ст. 15 Закону Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон № 265/98-ВР).

Зазначену функцію органи державної податкової служби здійснюють шляхом проведення планових або позапланових перевірок, що також передбачено ст. 15 Закону № 265/98-ВР та ч.7 ст. 11-1 Закону Про державну податкову службу в Україні.

Така позапланова виїзна перевірка здійснюється за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом, та за умови надання платнику податків під розписку направлення та копії відповідного направлення керівника, що передбачено зазначеними вище ч.7 ст. 11-1, ст. 11-2 Закону Про державну податкову службу в Україні, у редакції від 25.03.2005р., які містять останні за часом введення у дію норми, що регулюють порядок проведення перевірок, визначених Законом Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як свідчать матеріали справи, перевірку здійснено відповідно до законодавства - на підставі наказу про проведення позапланової перевірки та направлень на перевірку. В направленнях ДПІ на проведення перевірки ТОВ «ЛУЧ СТ» зазначено дати їх видачі та підстави проведення перевірки. Перевірка проводилась з питань дотримання вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», від 01.06.2000 р. №1775-111 «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»

Тобто, надані у справу документи, свідчать, що функції контролю за дотриманням позивачем законодавства про застосування РРО здійснювались податковою на підставах, визначених законом, у межах повноважень та способом, передбаченим законами України для здійснення такого контролю, а, відтак, дії перевіряючих не суперечили законодавству.

За результатами перевірки, в порядку, передбаченому Наказом ДПА України №534 від 12.08.08 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (щодо порядку складання відповідних актів та додатків до нього (в тому числі й опис наявності готівки на місці проведення розрахунків), фахівцями ДПІ складено ОСОБА_2 перевірки від 21.01.2010, яким і зафіксовані виявлені в ході перевірки порушення.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного вище спірні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010 та № від 01.02.2010 слід вважати обґрунтованим та таким, що винесено на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а, відповідно позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Судовій збір, сплачений позивачем, відповідно до ст. 94 КАС України, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУЧ-СТ до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 01.02.2010 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 03.11.2010.

Суддя /підпис/ ОСОБА_8