Справа № 826/4392/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4392/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р., Петрика І.Й., Сорочко Є.О. Кондратенко Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» до Державної фінансової інспекції України, третя особа: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України про визнання дій протиправними, визнання протиправними висновків довідки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції України, третя особа: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, в якому просить: 1) визнати протиправними дії посадових осіб відповідача з проведення зустрічної звірки позивача за період з 01 травня 2014 року 31 грудня 2015 року, що оформлено довідкою зустрічної звірки від 04 березня 2016 року № 06-21/17; 2) визнати протиправними висновки довідки зустрічної звірки від 04 березня 2016 року № 06-21/17 в частині не підтвердження виконання робіт, включених до актів виконаних робіт відповідно до договору від 19 вересня 2013 року № 7.1-679/2013 у розмірі 1 080 000,00 грн. з податком на додану вартість; 3) визнати протиправними висновки довідки зустрічної звірки від 04 березня 2016 року № 06-21/17 в частині не підтвердження виконання позивачем робіт з використанням пересувної вимірювально-налагоджувальної лабораторії, пенал відповідно до договору від 13 листопада 2013 року № 7.1-778/2013 на суму у розмірі 49 968,00 грн., а також не підтвердження виконання робіт по монтажу та настроюванню програмно-апаратного комплексу «Контроль льотного поля» (витрати на заробітну плату робітників-монтажників) відповідно до договору від 13 листопада 2013 року № 7.1-778/2013 на суму у розмірі 210 548,16, всього у розмірі 260 516,16 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 12 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», підпункту 13 пункту 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, на підставі направлень на проведення зустрічної звірки, посадовими особами ДФІ проведено зустрічну звірку у ТОВ «НВП «Техвестсервіс» за період з 01 травня 2013 року по 31 грудня 2015 року з документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, які відображені в обліку Украероруху, за результатами якої складено відповідну довідку від 04 березня 2016 року № 06-21/17 (далі по тексту - довідка).

Як свідчить зміст довідки, в період, що підлягав зустрічній звірці, між ТОВ «НВП «Техвестсервіс» та Украерорухом укладено ряд договорів на надання послуг, виконання робіт та постачання обладнання; однак, у зв'язку із не наданням ТОВ «НВП «Техвестсервіс» документів на запити ДФІ, у довідці зазначено про відсутність можливості дослідити питання щодо достовірності фактичних витрат позивача за договорами, укладеними з Украерорухом.

Позивач вважає, протиправними дії по проведенню зустрічної звірки та висновки викладені у довідці, виходячи з того, що посадовими особами перевищено повноваження щодо здійснення заходів у межах зустрічної звірки, а саме: витребувано у позивача документи, які не стосуються предмету зустрічної звірки, та на підставі яких зроблено неправомірні висновки; у зв'язку із не наданням незаконно витребуваних документів, відповідач зробив висновок про не підтвердження виконання робіт; частина договірних відносин, вже була перевірена відповідачем, про що свідчить довідка від 17 липня 2014 року № 06-21/96, в якій не встановлено порушень при взаємовідносинах позивача із Украерорухом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органу державного фінансового контролю не проводиться.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Органу державного фінансового контролю, відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», надається право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється.

Системний аналіз вказаних положень законодавства, дає підстави колегії суддів дійти висновку, що чинним законодавством за відповідачем закріплено право на проведення зустрічних звірок.

Поняття зустрічної звірки визначено в Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550, відповідно до пункту 3 якого, зустрічна звірка - метод документального та фактичного підтвердження у підприємств, установ та організацій виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю, а мета проведення зустрічної звірки, встановлена нормою статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Згідно статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», зустрічні звірки, які проводяться органами державного фінансового контролю, не є контрольними заходами і проводяться у разі виникнення потреби у їх проведенні на підставі направлення, виписаного керівником органу державного фінансового контролю.

Отже, діяльність працівників контролюючого органу з проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання інформації щодо дотримання вимог чинного законодавства під час здійснення господарських взаємовідносин суб'єктом контролю. Тому, як власне, висновки, викладені в довідці зустрічної звірки, так і дії посадових осіб фінансової інспекції з проведення перевірки та зі складення висновків такої довідки не створюють жодних правових наслідків для суб'єкта господарювання непідконтрольного відповідачу, не змінюють стану його суб'єктивних прав, та, серед іншого, не є контрольним заходом.

Колегія суддів звертає увагу, що підконтрольною установою фінансової інспекції в даному конкретному випадку є Державне підприємство обслуговування повітряного руху України та його структурні підрозділи, а не ТОВ «НВП «Техвестсервіс».

Так, пунктом 7 Методичних рекомендацій щодо здійснення інспектування органами Державної фінансової інспекції України, затверджених наказом Державної фінансової інспекції України від 14 грудня 2011 року № 90, визначено, що з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю можуть проводитися на інших підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки (порядок проведення зустрічних звірок визначено пунктом 26 Порядку проведення інспектування). З цією ж метою до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців можуть направлятися запити щодо надання інформації, документів і матеріалів, необхідних для підтвердження в ході ревізії операцій об'єкта контролю.

Відповідно до пункту 26 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях.

Для проведення зустрічної звірки посадовій особі контролюючого органу видається направлення встановленого Мінфіном зразка за підписом керівника, скріпленим печаткою відповідного контролюючого органу.

За результатами зустрічної звірки складається у чотирьох примірниках довідка, перший, другий та третій примірники якої долучаються до відповідних примірників акта ревізії. Четвертий примірник довідки складається для підприємства (установи чи організації), на якому проводилася зустрічна звірка. Підписання та вручення підприємству (установі чи організації) довідки зустрічної звірки здійснюється у тому ж порядку, який визначений для акта ревізії.

Отже, під час проведення такої звірки, ревізором фіксуються факти наявності чи відсутності правових відносин з підконтрольною установою відповідно до представлених даних грошових та бухгалтерських документів, звітів, кошторисів й інших документів, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документів щодо проведення процедур державних закупівель тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії по проведенню зустрічної звірки не підконтрольної організації належать до законодавчо визначених повноважень Державної фінансової інспекції.

В той же час, колегія суддів зазначає, що довідка зустрічної звірки, в якій відображено опис договірних взаємовідносин, що відбувались між Державним підприємством обслуговування повітряного руху та позивачем, господарські операції, які здійснені на виконання таких договірних взаємовідносин, не є документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії, у розумінні ч. 1 ст. 17 КАС України.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні права та обов'язки, створюють певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у довідці зустрічної звірки від 04.03.2016р. № 06-21/17, не породжують обов'язкових юридичних наслідків для позивача.

З огляду на зазначене, довідку зустрічної звірки та викладення у ній фактів та висновків не можна розглядати як рішення та дії суб'єкта владних повноважень, що породжують для суб'єкта господарювання, непідконтрольного органу державного фінансового контролю, певні правові наслідки, а дії по складанню довідки та викладених в ній висновків не змінюють прав та обов'язків позивача.

Тобто, аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що під час проведення зустрічних звірок, правовідносини з приводу здійснення контрольних заходів між органами фінансової інспекції та суб'єктом господарювання не виникають, такі правовідносини виникають лише між органами контролю та підконтрольним суб'єктом, яким позивач не є.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року в адміністративній справі № К/800/61155/13.

Довідка зустрічної звірки є додатком до акту ревізії, складеного за результатами ревізії, проведеної на об'єкті контролю, може бути носієм доказової інформації при виявленні контролюючим органом порушення вимог законодавства, у тому числі, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка довідки зустрічної звірки від 04.03.2016р. № 06-21/17, в тому числі, й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо її складання, викладення у ній висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі акта ревізії Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган не позбавлений права викладати в довідці зустрічної звірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому включати їх в акти проведених ревізій підконтрольних суб'єктів, та у разі виникнення спору щодо рішень (вимоги), що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених суб'єктом господарювання порушень.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не досліджено встановлення у довідці зустрічної звірки обставин господарських операцій позивача з Украерорухом, не встановлення у довідці зустрічної звірки від 17.07.2014р. № 06-21/96 тих обставин, які зазначаються у довідці зустрічної звірки, зокрема, по вже перевіреному попередньою зустрічною звіркою періоду, колегія суддів оцінює критично, оскільки, як зазначалося вище, будь-які висновки, викладені в довідці зустрічної звірки самі по собі не можуть порушувати права, свободи та інтереси позивача.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

В той же час, на підставі встановлених фактичних обставин справи, спірних правовідносин, що склалися між сторонами, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено порушення його законних прав і свобод.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Техвестсервіс» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Петрик І.Й. Сорочко Є.О.
Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2016 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Петрик І.Й.

Сорочко Є.О.