Справа № 2-а-1872/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 р. Справа № 2-а-1872/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності

відповідача : ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок"

до: управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок» звернулось до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що УПФУ у Шаргородському районі, в жовтні 2009 року та січні 2010 року направив на адресу товариства Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «а», «в» - «е» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає такі дії управління Пенсійного фонду протиправними з огляду на те, що товариство, окрім сільськогосподарської діяльності, проводить розробку родовищ корисних копалин, видобування вапняку пиляльного, вид діяльності якого передбачає виконання працівниками робіт, які безпосередньо зайняті на підземних роботах з видобутку корисних копалин, що згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.05 р. здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Викладене змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 07.05.2010 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, обґрунтовуючи обставинами, що викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача позов не визнала, з підстав викладених в письмових запереченнях на позов, що приєднані до матеріалів справи. При цьому зазначила, що посилання позивача на Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо виплати пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а із січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - є безпідставним, оскільки дана норма не стосується вказаних правовідносин. З огляду на це, в задоволенні позову просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд визнав заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки Вінницького обласного управління статистики №950 СТОВ «Світанок» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є юридичною особою та знаходиться за адресою: 23556, вул. Леніна, 175, с. Сапіжанка, Шаргородський район, Вінницька область. Згідно свого Статуту є правонаступником реорганізованого КСП «Сапіжанське». Відповідно до ДПІ у Шаргородському районі від 29.06.2010 року №967/10/15 товариство з 2000 року по 2007 рік включно перебувало на фіксованому податку, а з 2008 року по даний час платник перебуває на загальній системі оподаткування.

Метою діяльності товариства є здійснення господарської діяльності, забезпечення населення та субєктів підприємницької діяльності сільськогосподарською продукцією. Основним видом діяльності є виробництво, зберігання, переробка та реалізація с/г продукції.

Згідно одержаної ліцензії на користування надрами від 30.11.01 р. №2599 здійснює діяльність з видобування вапняків, придатних для виробництва стінового каменю.

Наведена виробнича діяльність товариства передбачає виконання робіт працівниками, які безпосередньо зайнятті на підземних роботах з видобутку корисних копалин.

Тобто, на погляд позивача, працівники товариства, зайняті повний робочий день на підземних роботах та, які мають право на пільгову пенсію за списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, пільгову пенсію, призначену на підставі статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, повинні отримувати з Державного бюджету України .

Постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, визначає Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах... () ...пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин.

Зокрема, пункт 4.1 вищевказаної постанови визначає, список робітників, а саме ...Усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах....

Крім того, частина 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлює порядок призначення, виплати та відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до вимог статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Тобто, Закон визначає порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до статті 13 Закону №1058. При цьому, підприємствами не відшкодовуються пільгові пенсії працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах за списком робіт та професій, затверджених Кабінетом Міністрів України. Законом не зазначено, якою саме постановою Кабінету Міністрів України затверджується даний список - №36 від 16 січня 2003 року чи №202 від 31 березня 1994 року.

Позивач вважає, що на працівників, які працюють повний робочий день на підземних роботах з видобутку корисних копалень Товариства розповсюджується дія вищевказаних постанов Кабінету Міністрів України, і, як наслідок, підприємство не повинно відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вищевказаних працівників.

Крім того, на підставі ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії працівникам, яким вона призначена відповідно до пунктів «в»- «е» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а із січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України.

Визаначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (Закон №1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз.2 ч.16 Прикінцевих положень цього Закону в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років застосовуються положення Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень цього ж Закону, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

З наведеної норми вбачається, що існують списки робіт і професій, які дають право на пенсію особам що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, які затверджені Кабінетом Міністрів України.

Списки №1 та №2 виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджені Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 року.

Перелік професій і посад в даних списках передбачає вихід на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а», п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Списками робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, передбачено професії для призначення пенсій відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки, професії осіб, які працювали в СТОВ «Світанок», передбачені розділом 1 Списку №1 Постанови Кабінету Міністрів №36, що також підтверджують Довідки про пільговий стаж роботи, які видані Товариством за підписом керівника та інспектора відділу кадрів, пенсії їм призначені за Списком №1 відповідно до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що посилання позивача на Прикінцеві положення Закону №1058 - щодо виплати пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Держав бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, є безпідставними. Оскільки дана норма не стосується Списку №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України 16.01.2003 року №36.

Зазначене у розрахунках та Законі «... крім працівників, безпосередньо, зайнятих повний робочий день на підземних роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руд та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій затвердженим Кабінетом Міністрів України..» стосується працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників - за списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 31.03.1994 року №202, а це :

- підземні гірничі роботи в шахтах для видобутку вугілля;

- підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та н корисних копалин з вмістом ( в тому числі і у вміщуючи поре двоокису кремнію 10 відсотків і більше;

- гірничорятувальні частини;

- відкриті гірничі роботи з видобування вугілля, руди та інших кори копалин у розрізах і кар'єрах глибиною 150 м і більше.

Тобто, вказане не стосується СТОВ «Світанок».

Отже, пенсії гр.гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6І, ОСОБА_7І, ОСОБА_8, ОСОБА_9В, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 призначені відповідно до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок щодо їх відшкодування передбачено абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 ( далі Інструкція). Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на ємних роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Що стосується відшкодування пенсій призначених на пільгових умовах ОСОБА_13М, ОСОБА_14І, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, суд зазначає, що даним пенсіонерам пенсії призначені відповідно до п «в» (трактористи ) та п «д» ( доярки) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що зазначає і сам позивач.

Обов'язок відшкодування передбачено абз.3 п.1 ст.4 та абз.4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та ч.6 Інструкції.

Згідно абзацу 4 п.1 ст.2 цього Закону, для платників збору об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100% від об'єкта оподаткування, визначено: абзацом 4 п.1 ст.2 цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився в зв'язку з набранням Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чинності з 01.01.2004 року.

Посилання позивача на абз.5 пп.1 п.2 розділу ХУ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо виплати пенсій призначених відповідно до п. «в» - «е» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» даним пенсіонерам з позивача за рахунок коштів Державного бюджету суд оцінює критично, оскільки абз.5 пп.1 п.2 цього розділу на даний час діє зі змінами згідно Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємствплатників фіксованого сільськогосподарського податку».

З наведеного вбачається, що виплата пенсій за рахунок Державного бюджету стосується платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Однак, згідно довідки ДПІ у Шаргородському районі від 29.06.10 р. №967/10/15 СТОВ «Світанок» з 2008 року по даний час перебуває на загальній системі оподаткування.

Таким чином, перебування позивача на загальній системі оподаткування не звільняє його від обовязку сплачувати пенсії.

За таких обставин, управління, надсилаючи Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на адресу товариства діяло цілком правомірно.

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Твердження представника позивача, на які вона посилається як на підставу для скасування розрахунків не знайшли свого підтвердження відповідними доказами в судовому засіданні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що в задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі щодо визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В позові сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 07.07.10

Суддя. /підпис/. ОСОБА_19

Копія вірна:

Суддя:

Секретар:

07.07.2010