Справа № 537/4134/16-а
Суддя: Мурашова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/4134/16-а
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 року суддя Крюківського районний суд м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., за участі секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Метьолкіна Антона Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з внесеними змінами до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Метьолкіна А.А., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР №119159 від 03.08.2016 року, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою про адміністративне правопорушення серія ДР №119159, винесеною 03.08.2016 року інспектором роти №3 батальону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Метьолкіним А.А., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, по факту 03.08.2016 року 16 год. 50 хв. в м. Кременчук вул. Воровського, 34, здійснення зупинки транспортного засобу з порушенням розділу 33, п.3.34 ПДР України, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», за що накладено адміністративне стягнення штрафу в розмірі 255 грн. Але ОСОБА_1 вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він зупинив транспортний засіб в межах дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», з підстав, що цей знак установлений з порушенням п.8.2.-1 ПДР, ДСТУ 4100-2014 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування", знак не видно під час керування транспортним засобом. З огляду на наведене, ОСОБА_1 вважав постанову серії ДР №119159 від 03.08.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених підстав. Просив суд їх задовольнити.

Відповідач інспектор Метьолкін А.А. та представник відповідача УПП у м. Кременчуці ДПП в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вважали законною та обґрунтованою постанову серії ДР №119159 від 03.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки 03.08.2016 року в м. Кременчук по вул. Воровського, 34 він зупинив транспортний засіб в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що підтверджено відеозаписом вчинення правопорушення. Доводи ОСОБА_1 про те, що знак встановлений таким чином, що його не видно водіям транспортних засобів, не відповідають фактичним обставинам справи, що підтверджено відео, знятим патрульними поліцейськими. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про адміністративне правопорушення серія ДР №119159, винесеною 03.08.2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Метьолкіним А.А., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, по факту, що 03.08.2016 року о 16 год. 50 хв. в м. Кременчук вул. Воровського, 34, він керуючи транспортним засобом КІА КІО, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням розділу 33, п.3.34 ПДР України, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», за що накладено адміністративне стягнення штраф в розмірі 255 грн.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі ПДР) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

В п.1.3., п.1.4., п.1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3. "б", "е" ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або Державтоінспекції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху.

В п. 8.1. ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2-1. ПДР, Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вбачається з відеозапису правопорушення, наданого відповідачем УПП в м. Кременчуці ДПП, в м. Кременчук по вул. Воровського, 34, дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» установлений таким чином, що його добре видно водіям під час керування транспортним засобом. А тому доводи ОСОБА_1 про те, що цей дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» закритий рекламними об`єктами, що унеможливлює його видимість для водіїв транспортних засобів, не відповідають фактичним обставинам справи.

В п. 15.1., п.15.10. "а" ПДР встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до розділу 33 ПДР, дорожнім знаком 3.34 "Зупинку заборонено" забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Як вбачається з відеозапису правопорушення, наданого відповідачем УПП в м. Кременчуці ДПП, 03.08.2016 року о 16 год. 50 хв. в м. Кременчук вул. Воровського, 34, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КІА КІО, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням розділу 33, п.3.34 ПДР України, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

В ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Форма вини в суб`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - умисна та необережна.

Наявність в діях ОСОБА_1 необережної форми вини підтверджено відеозаписом правопорушення, з якого вбачається, що при складанні протоколу про адміністративного правопорушення він повідомляв поліцейським про те, що зупинив транспортний засіб в межах дії знак 3.34 "Зупинки заборонена", оскільки не помітив його, що суперечить п. 2.3. ПДР.

А тому суд вважає, що інспектор Метелкін А.А. в межах своїх повноважень, наданих Кодексом про адміністративні правопорушення та Законом України "Про Національну поліцію", виніс постанову про адміністративне правопорушення серія ДР №119159 від 03.08.2016 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, за наведених обставин.

За приписами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що загальноправовому принципу добросовісності суперечать доводи ОСОБА_1 про те, що вимоги дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" установленого в АДРЕСА_1 , не підлягають виконанню з тих підстав, що в порушення п.10.2.5. ДСТУ 4100-2014 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування", цей дорожній знак розташований на відстані, що перевищує 2 м. від проїзної частини, а саме 4,95 м. 5 м. -

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. Вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом`якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов`язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:

- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;

- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі «про охоронюваний законом інтерес» (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об`єктом судового захисту..

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що "справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню".

З огляду на наведене, суд вважає, що інспектор Метьолкін А.А. діяв на підставі та в межах наданих йому повноважень, добросовісно, пропорційно, розсудливо та з дотриманням інших принципів, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6 -10, 14, 23, 71, 72, 86, 122, 138, 139, 143, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Метьолкіна Антона Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання постанови у повному обсязі, з одночасним поданням копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.