Справа № 826/10067/15
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

4 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенди О.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 12 жовтня

2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29 червня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погоджуючись із цією ухвалою, представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України

(далі - КАС).

У заяві представник позивача ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах положень частини четвертої статті 39 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На обґрунтування заяви додано копію постанови Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року (справа № К/800/46566/14) яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права.

Так, в рішенні, яке просить переглянути заявник, касаційний суд виходив із того, що відсутні докази неможливості реалізації плану врегулювання неплатоспроможного банку шляхом ліквідаціїї з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, а вже затверджений план врегулювання неплатоспроможного банку не передбачає проведення конкурсу.

Суди у цій справі також установили, що відповідачем була виявлена встановлена Національним банком України заборона ОСОБА_5 набуття істотної участі у публічному акціонерному товаристві «Златобанк».

Водночас у рішенні суду касаційної інстанції, наданому для порівняння, цей суд дійшов висновку, що прийняття Фондом рішення про зміну способу виведення банку з ринку без розгляду поданої позивачем пропозиції про зміну способу виведення банку з ринку є неправомірним.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Колегія суддів дійшла висновку, що обставини, встановлені у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до обставин, встановлених у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Крім того, надані для порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм матеріального права, про які йдеться у заяві предаставника позивача ОСОБА_4

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 червня 2016 року.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда
Судді: О.Ф. Волков
О.Б. Прокопенко