Справа № 177/2466/14а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/7394/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Загороднього А.Ф.,
Заїки М.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргоюУправління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просив визнати протиправними дії УПФ у Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію за віком, як особі, яка працювала у зоні відчуження в період з 27 липня 1986 року по 12 серпня 1986 року, із зменшенням пенсійного вікуна 10 років з 21серпня 2012 року.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року клопотання відповідача про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду залишено без задоволення.
Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено вказаний строк, позов задоволено: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 1071 від 20 листопада 2012 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області з 21 серпня 2012 року призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком, із зменшенням пенсійного віку на 10 років, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій зазначає про порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, посилається на те, що позивачем не надано всіх визначених законом та належно оформлених документів на підтвердження права на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Просить скасувати постановлені судами першої таапеляційної інстанцій рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 21серпня 2012 року досяг 50-ти річного віку та 31 жовтня 2012 року звернувся до УПФУ в Криворізькому районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як учаснику ліквідації ЧАЕС 2 категорії. Разом із заявою позивач надав документи для призначення пільгової пенсії: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, довідки Центрального архіву Міноброни № 51/4953 від 12.09.1994р. та Галузевого архіву Міноброни України № 80997 від 17.05.2012р., що підтверджується протоколом № 1071 від 20.11.2012 року.
Згідно з довідкою Центрального архіву Міноброни № 51/4953 від 12.09.1994р. ОСОБА_1 з 26 липня 1986 року по 12 серпня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині № НОМЕР_1 (с. Оране), які роботи виконував та дні виїзду не відображені, накази командира військової частини по виїздам почали складатись з 21 серпня 1986 року.
Відповідно до довідки Галузевого архіву Міноброни України № 80997 від 17.05.2012р. по архівним документам Військової частини № НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 26 липня 1986 року по 12 серпня 1986 року, виїзди не відображені, місце дислокації Військової частини за вказаний період с. Оране.
Протоколом № 1071 від 20.11.2012р. відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи своє рішення недостатністю документів, що підтверджують його роботу в зоні відчуження, а саме відсутністю підтвердження місця проведення робіт, днів виїзду в зону відчуження та дози опромінення, а також тим, що військова частина НОМЕР_1 не вказана у переліку військових частин, які дислокувалися у зоні відчуження у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження більше 5 днів, що дає йому право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно із статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 рокупо 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, - 10 років.
Згідно з пунктом 7 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25.11.2005 року N 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до статті 2 Закону УРСР "Про правовий режим території, що зазнала радіаційного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони. Такою зоною, зокрема, єзона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 25 жовтня 2000 року за №12-рп/2000 зоною відчуження є територія, що з 26 квітня 1986 року охоплює ту частину радіаційно-небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є документи, якими підтверджується праця у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій зроблено передчасні висновки щодо задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи судами достовірно не встановлено, якими документами підтверджується факт того, що позивач працював самеу зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, оскільки саме за підтвердження такої обставини учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Крім того, судами в порушення вимог частин 4, 5 статті 11, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України належним чином, не встановлено обставини щодо правового статусу с. Оране, де була розташована Військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач проходив учбові збори, а саме: чи відносилося це село до зони відчуження. Натомість в матеріалах справи містяться суперечливі документи щодо правового статусу с. Оране, зокрема на аркушах справи 64, 101, 102, 117, яким суд також не дав належної правової оцінки.
Згідно зі статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 222, 223, 225, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області задовольнити частково.
Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Загородній А.Ф.

Заїка М.М.