Справа № 711/7082/16-а
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/7082/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О. Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця -,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Черкасах про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця посилаючись на те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-Х11 у розмірі 80% заробітної плати. 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-УШ « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», у відповідності з п.11 якого ст.37-1 викладена в наступній редакції «Умови та порядок перерахунку призначених пенсії державних службовців визначаються Кабінетом міністрів України».З цього приводу, позивач звернувся 06.07.2016 р. до відповідача в з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року. До заяви відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затверженої постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 був наданий оригінал довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, від 20.06.2016 р. ОСОБА_2 держпраці у Черкаської області .N3270/10 .Згідно прийнятого рішення відповідача викладеного у відповіді за вх.№327/ж-10 від 05.08.2016 року, позивачу було відмовлено в перерахунку вищевказаної пенсії.Вважає рішення відповідача протиправним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства. Рішення відповідачем у спосіб, що не відповідає ст. 22 ОСОБА_3 України та статті 37- 1 Закону України «Про державну службу» в редакції на підставі якого позивач отримує пенсію, як державний службовець. Порядок перерахунку пенсій державних службовців урегульований п.4 Постанови КМ України від 31.05.2000 року№865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», у відповідності з яким передбачено, шо особи, які вийшли на пенсію та отримують пенсію у відповідності з вимогами Закону України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсії але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року №432-1У «Про внесення змін до Закону України №3723-111».09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» , яка набула чинності з дня опублікування 15.12.2015 року та у відповідності з п. 6 цієї Постанови застосовується з 01.12.2015 року.У відповідності з п.3 Постанови « у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів , за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівним працівникам, спеціалістам та державних службовців, розміри яких затверджено додатками 1 - 37,431,432,48-55 до Постанови кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 « про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».Цією ж постановою виключено п.4 постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» .Конституційний Суд України у рішеннях від 22/09/2005 року № 5-рп/2005, від 11/10/2005 року № 8-рп/2005 неодноразово визнавав неконституційними зміни до чинних законів, якими обмежувались конституційні гарантії та звужувався зміст прав і свобод. Конституційний Суд України прямо вказує по справі від 11/10/2005 року № 8-рп/2005 - «Зміст прав і свобод людини - це умови та засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення її потреб, її існування та розвитку. Обсяг прав людини-це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру».

Згідно ст.8 ОСОБА_3 України, вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Відповідно до вимог ч 2 ст.19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, які передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Положеннями частини четвертої статті 9 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_3 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд повинен застосувати правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.22 ОСОБА_3 України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст.58 ОСОБА_3 України передбачає, шо закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякптують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення частини першої ст.58 ОСОБА_3' України надано в Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 і ця норма конституції не може бути ніким поставлена під сумнів.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25.01.2012 року № 3- рп/2012 вказав «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень, та у спосіб , що передбачені ОСОБА_3 та законами України, у тому числі нормативно - правових актів Кабінету міністрів України, виданих у межах його компетенції , на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, закону про Державний бюджет України та інших законів України.

Вважає, що його право на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань. Звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 ОСОБА_3 України не допускається, про що також наголошує Конституційний сул України в своїх рішеннях, що описані вище. Просить суд А тому, просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та зобов'язати Відповідача здійснити йому перерахунок з 01.08.2016 року відповідні до статті 371 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80% відсотків заробітної плати державною службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки ОСОБА_2 держпраці у Черкаській області від 20.07.2016 № 3270/10 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі відсотків, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), та забезпечити виплату пенсії в подальшому в розмірі 80 відсотків сум заробітної плати згідно зазначеної довідки про заробітну плату, що подасться для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, без обмеження її максимального розміру.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольним в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала протиправність відмови позивачу в здійсненні перерахунку пенсії та просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні .

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-Х11 у розмірі 80% заробітної плати.

21.07.2016року позивач звернувся до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії в звязку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу державним службовцям з 01.12.2015 року, згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 та надав для перерахунку довідку про заробітну плату ОСОБА_2 держпраці у Черкаській області від 30.06.2016 року № 2655/40

05.08.2016 року відповідачем відмовлено у перерахунку. Підставами відмови зазначено, що відповідно до ст.37-1 Закону «Про державну службу» в редакції на час звернення з заявою про перерахунок, порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015р. вилучено пункт 4 постанови КМУ № 865 від 31.05.2000р. щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позову про протиправність відмови позивачу у перерахунку пенсії, виходячи з такого.

Згідно ст. 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Статтею 37-1 Закону України «Про Державну службу» (Закон № 3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Тому, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Судом встановлено ,що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 1(2.08.2016 року) були внесені зміни, які набрали чинності, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 (тією ж, якою встановлено нові розміри посадових окладів) було внесено зміни до постанови КМ України від 31.05.2000 №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" .

А тому, з грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято. Відтак, відсутні підстави для висновку суду про те, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством, яким не передбачено, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Право на перерахунок розміру пенсії, зокрема, і у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою державного службовця, на час звернення позивача із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду, законодавством не було визначено, оскільки на той час таке скасовано Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", а тому посилання на рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» судом не може бути прийнято до уваги.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 ОСОБА_3 України ( 254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Крім того 02 вересня 2016 року набула чинності Постанова правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2»Про внесення змін до Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1» яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 25.07.2016 року за №1020/29150. На підставі вищевказаної Постанови правління Пенсійного фонду №15-2 від 04.07.2016 року виключено (абзац третій та четвертий пункту 1 Постанови 15-1),а саме:довідку про заробітну плату ,що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держаним службовцям,а також державним службовцям ,які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах,ніж ті,з яких їм призначено(перераховано) пенсію;довідку про заробітну плату державним службовцям ,які на момент перерахунку працюють на посадах,з яких призначено (перераховано) пенсію. А тому наведе підтверджує той факт ,що для перерахунку пенсії на даний час відсутнє не тільки право та підстава ,а також форма довідки,яка необхідна для проведення перерахунку.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене ,суд вважає що у спірних правовідносинах відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 України та законами України, а тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 94 КАС України суд-,

П ОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів .

Головуючий: ОСОБА_5