Справа № 2-а-4447/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4447/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чудак Олесі Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Балан Марині Анатоліївні

за участю представників сторін:

прокуратури: ОСОБА_1

позивача : ОСОБА_2

відповідача : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: прокурора Шаргородського району в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Шаргородському районі Вінницької області

до: Державного підприємства "Мурафський кар'єр"

про: стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2010 року прокурор Шаргородського району в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Шаргородському районі Вінницької області (ОСОБА_3) звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Мурафський карєр» (ДП «Мурафський карєр», Підприємство) про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 6192 грн 76 коп.

Зазначав, що ДП «Мурафський карєр» зареєстроване у ОСОБА_3 як платник страхових внесків, а тому відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» повинно своєчасно сплачувати страхові внески. Проте відповідач свої зобовязання не виконало, внаслідок чого виникла вказана заборгованість перед належним ОСОБА_3 в сумі 6192 грн 76 коп., яка добровільно не сплачена до теперішнього часу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2010 року відкрито провадження і адміністративна справа призначена до розгляду.

Відповідач в судове засідання, призначені на 16 листопада 2010 року, 25 листопада 2010 року не зявився, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №20324090 (а.с. 24).

Крім того, слід зазначити, що в телефонному режимі директор ДП «Мурафський карєр» просив суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги вони визнають, однак направити представника в судове засідання не мають можливості у звязку з відрядженням юрисконсульта.

За таких обставин, враховуючи думку представників прокуратури та позивача, судом ухвалено провести розгляд справи у відсутність відповідача.

В судовому засіданні представник прокуратури ОСОБА_1 та представник позивача завідувач сектором з юридичних питань ОСОБА_3Лимар (довіреність на а.с. 26) вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та докази, надані в матеріали справи.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно, обєктивно дослідив надані у справу докази та надав їм юридичну оцінку.

Так, дані відносини регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинило втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV (Закон №1105). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до цього ж Закону страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Пунктом 2.1 статті 2 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», затвердженої постановою правління ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за №867/14134 (Інструкція) встановлено, що платниками страхових внесків до фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є юридичні особи незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, які використовують найману працю, а також їх відокремлені підрозділи (філії, інші підрозділи юридичної особи, що перебувають поза її місцезнаходженням та виробляють продукцію, виконують роботи або операції, надають послуги від імені юридичної особи, або представництво і захист інтересів юридичної особи) за умови, що розрахунки з оплати праці цих відокремлених підрозділів проводяться нецентралізовано.

Як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, ДП «Мурафський карєр» зареєстроване Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області 09 червня 1996 року (а.с. 9).

Згідно з довідкою управління статистики у Шаргородському районі Вінницької області від 10 серпня 2010 року №197412 це Підприємство включене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 8).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 45 Закону №1105 роботодавець як страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків.

Статтею 47 цього ж Закону встановлено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становлять систему оподаткування. На страхові внески не поширюється податкове законодавство.

Розміри страхових внесків страхувальників обчислюються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється щороку на рівні п'ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат.

Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Юридичні особи платники страхових внесків щокварталу у двох примірниках складають розрахункову відомість, один примірник якої подається до робочого органу виконавчої дирекції фонду за місцем обліку страхувальника в такі строки: до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня, до 25 січня року, наступного за звітним. Усі примірники розрахункової відомості підписуються керівником і головним бухгалтером підприємства, виконавцем та завіряються печаткою. Другий примірник звіту залишається в бухгалтерії платника (п.7.5 ст. 7 Інструкції).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ і організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання» від 13 вересня 2000 року відповідачу відповідно до класу професійного ризику виробництва встановлено страховий тариф 2,08 ( у відсотках до фактичних витрат на оплату праці найманих працівників).

Відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачення коштів ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, поданої відповідачем за 3 квартал 2010 року, недоїмка зі сплати страхових внесків в ОСОБА_3 склала 6192 грн 76 коп. (а.с. 7), яка до теперішнього часу не сплачена. Дана відомість підписана керівником, головним бухгалтером підприємства та головним спеціалістом ОСОБА_3 й вважається узгодженою.

Крім того, до матеріалів справи долучено акт звірки сплати страхових внесків підписаного головним бухгалтером ОСОБА_3 з одного боку та бухгалтером ДП «Мурафський карєр» з іншого, відповідно до якого, станом на 01 жовтня 2010 року за Підприємством рахується заборгованість в розмірі 6192 грн 76 коп. (а.с. 28).

Як вбачається зі змісту статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

За несвоєчасне та неповне нарахування і сплату страхових внесків, приховування (заниження) суми заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, несвоєчасне інформування ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків про чисельність працівників, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), суму заробітної плати на підприємстві, нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання, що сталися на підприємстві, про зміни технології робіт або виду діяльності підприємства, ухилення від подання заяви про взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік у ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків, за вчинення дій, що перешкоджають уповноваженим особам органів ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків у здійсненні перевірок, страхувальник притягується до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до статті 18 Закону №1105, виконавча дирекція ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління ОСОБА_3, є підзвітною правлінню ОСОБА_3, проводить свою діяльність від імені ОСОБА_3 у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління ОСОБА_3.

Робочими органами виконавчої дирекції ОСОБА_3 є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції ОСОБА_3 є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Як вбачається із положення відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Шаргородському районі Вінницької області, затвердженого наказом начальника Управління виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вінницькій області ОСОБА_4 №02-01-15 від 14 листопада 2000 року, відділення є робочим органом виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і є юридичною особою, має самостійний кошторис та організовує захист своїх прав і законних інтересів в суді (а.с. 12-14).

Законом №1105 визначені повноваження відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3, зокрема, здійснювати контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, а також забезпечувати цільове використання коштів.

Відповідно до статті 55 Закону №1105 спори, щодо суми страхових внесків а також, щодо розміру шкоди та прав на їх відшкодування, накладення штрафів та інших питань вирішується в судовому порядку.

Тобто, тут концентрована чітко визначена законом правова підстава можливості звернення з позовом, що відповідає частині четвертій статті 50 КАС України, відповідно до якої громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, оскільки відповідачем визначена самостійно недоїмка у добровільному порядку не сплачена, ОСОБА_3 звернувся до суду.

В таких адміністративних справах за зверненням субєкта владних повноважень з позовом до фізичної чи юридичної особи у випадках, визначених законом, адміністративний суд надає упереджувальний захист правам, свободам та інтересам особи. При цьому, щоб не допустити зловживань субєкта владних повноважень та можливих порушень прав, свобод чи інтересів, Конституцією та законами України встановлено судовий контроль за вжиттям таких заходів. Адміністративний суд у зазначених справах, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, перевіряє, зокрема, чи не буде порушено (у тому числі безпідставно обмежено) права, свободи та інтереси осіб у разі задоволення адміністративного позову субєкта владних повноважень.

Слід також зазначити те, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Таким чином, ненадходження або несвоєчасне надходження страхових внесків до ОСОБА_3 перешкоджає повному та своєчасному фінансуванню та наданню соціальних виплат і послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» порушуються інтереси держави, як гаранта надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам ОСОБА_3 та право громадян, яким відповідно до Конституції України гарантовано право на соціальний захист, що покладає на прокуратуру обовязок представництва, як це передбачено статтею 121 Конституції України.

Згідно із статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що вимоги прокурора Шаргородського району та відділення виконавчої дирекції ОСОБА_3 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Шаргородському районі Вінницької області є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, оскільки заявлена сума до стягнення складається із сум внесків, які визначенні відповідачем у поданій до відділення розрахунковій відомості самостійно, що свідчить про їх погодження, в установлений строк ці суми не сплачені, що потягло за собою виникнення заборгованості, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 має право звернутися до суду про стягнення недоїмки, а суд наділений повноваженнями на стягнення такої заборгованості, то суд вважає за доцільне позов задовольнити.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 11, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Мурафський карєр» (вул. Зарічна, 1-а, с. Мурафа, Шаргородський район, Вінницька область, , р/р 8 райффайзен банк «Аваль», МФО 380805) на користь відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Шаргородському районі Вінницької області (вул. Леніна, 220, м. Шаргород, Вінницька область, 23500, , ГУДК у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0844) заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 6192 грн 76 коп. (шість тисяч сто девяносто дві гривні сімдесят шість копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 26.11.10

Суддя Чудак Олеся Миколаївна

25.11.2010