Справа № 804/2886/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 р. Справа № 804/2886/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення грошових коштів, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:
- визнати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 30.06.2015 року № 406-17 про призначення суми податкового зобов'язання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб 18011001 у сумі 25 000,00 грн. незаконним та скасувати його;
- стягнути грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. сплаченого транспортного податку з Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області;
- скасувати публічне обтяження у вигляді податкової застави з автомобілю HONDA PILOT 2011 року випуску, номерний знак - НОМЕР_3
- стягнути з Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з жовтня 2012 року їй на праві власності належить транспортний засіб «НОNDA PILOT», об'ємом двигуна 3471 см.куб. державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску. Податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2015 року № 406-17 Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області їй визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку, який сплачується фізичними особами у розмірі 25 000,00 грн.
Проте, із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не згодна, з огляду на те, що дії відповідача з прийняття податкового повідомлення-рішення є протиправними, порушують норми Конституції України та принципи Податкового кодексу України. Транспортний податок за 2015 рік повинен сплачуватись лише у 2016 році, оскільки базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглядати справу без її участі. Надала письмові заперечення, у яких просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року було запроваджено транспортний податок. Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3 000 куб.см. Оскільки у власності позивача перебуває легковий автомобіль марки «НОNDA PILOT», об'ємом двигуна 3471 см.куб., який зареєстрований у встановленому законом порядку 18.10.2012 року, то відповідно до п.п.267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування.
Отже, відповідач вважає, що позивач є платником транспортного податку, будь-які підстави для звільнення його від сплати вказаного податку відсутні.
Таким чином, Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № 406-17 та при складанні акту опису майна № 62 від 04.12.2015 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що позивач у судове засідання не з'явився, ухвалою суду від 18.07.2016 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд прийшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 придбала у жовтні 2012 року транспортний засіб «НОNDA PILOT», об'ємом двигуна 3471 см.куб., державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску.
30.06.2015 року Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення рішення № 406-17 про визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов'язання за платежем: «транспортний податок, сплачений фізичними особами» у сумі 25 000,00 грн. згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.
Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивачем в адміністративному порядку було оскаржено рішення відповідача до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, проте скарга була залишена без розгляду.
Також, судом встановлено, що 04.12.2015 року Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт опису майна у податкову заставу № 62 від 04.12.2015р. платника податків ОСОБА_2, згідно якого описано автомобіль марки «НОNDA PILOT», державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску.
Відповідно до копії платіжного доручення, копія якого міститься у матеріалах справи, транспортний податок, нарахований Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податковим повідомленням-рішенням № 406-17, у розмірі 25 000.00 грн., був сплачений ОСОБА_2
Також судом встановлено, що рішенням Криворізької міської ради № 3316 від 31.01.2015р. установлено транспортний податок в м.Кривому Розі на 2015 рік, яким визначені платники, об'єкт оподаткування та ставка податку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Так, 01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які є об'єктами оподаткування.
Приписами пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Таким чином, з 01.01.2015 року в Україні запроваджений новий податок - транспортний податок.
Одночасно суд зазначає, що відповідно до положень ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 та п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно в частині транспортного податку.
Згідно п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 ПК України).
Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп. 12.3.3 ПК України).
Право на прийняття місцевих податків органами місцевого самоврядування закріплено і ст. 143 Конституції України.
Визначаючи чи є позивач платником вказаного податку, суд виходить з того, що позивач є власником автомобіля, який підпадає під визначення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України.
Так, згідно пп.14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.
Відповідно до відомостей технічного паспорту автомобіль «HONDA», державний номер НОМЕР_2, був ввезений на територію України у 2011 року, об'ємом двигуна 3471 куб. см.
Таким чином, позивпч є платником транспортного податку у 2015 році.
Оцінюючи можливість застосування норм ПК України щодо сплати транспортного податку з врахуванням рішення Криворізької міської ради «Про встановлення транспортного податку в м. Кривому Розі на 2015 рік» № 3316 від 31.01.2015р. щодо відповідача суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Аналогічні приписи містить і підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, відповідно до якого одним із принципів податкового законодавства є стабільність, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
Як зазначено вище, пунктом 81 Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII статтю 267 ПК України було викладено в новій редакції.
Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, цей Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року, а транспортний податок в м. Кривому Розі запроваджено рішенням Криворізької міської ради № 3316 від 31.01.2015р. установлено транспортний податок в м.Кривому Розі на 2015 рік, яким визначені платники, об'єкт оподаткування та ставка податку.
Згідно з частиною першою статті 3 Бюджетного кодексу України, Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Таким чином, податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.
Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення не містить відомостей щодо того, за який рік визначений позивачу транспортний податок.
Враховуючи аналіз наведених вище норм права, суд приходить до висновку, що відносно позивача у 2015 році не можуть бути застосовані положення ст. 267 ПК України щодо сплати транспортного податку, а відповідно оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог з приводу повернення сплаченої суми податку, суд зазначає, що вказаний порядок регламентується ст. 43 ПК України.
Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
В даному випадку сума нарахованого податку є узгодженою та добровільно сплаченою платником податків.
Отже, надміру сплаченим платежем дана сума буде виключно після набрання законної сили рішенням про скасування податкового повідомлення - рішення.
І в цьому випадку законом чітко визначено процедуру повернення такого платежу, що виключає також судовий спір з даного питання.
Втім, позивач не зверталась до податкового органу з заявою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 25 000,00 грн. сплаченого транспортного податку з Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області є передчасною, та такою що не підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про скасування податкової застави, то суд зазначає, що відповідно до п.п.93.1.4 п.93.1 ст.93 ПК України право податкової застави припиняється з дня отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
Таким чином, у зв'язку зі скасуванням судом податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року №406-17, податкова застава припиняється згідно вимог закону.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
При цьому згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що заявляючи вказану вимогу позивач не навів жодних пояснень чи обґрунтувань на її підтвердження.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку що в даній частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 30.06.2016 року № 406-17.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог у сумі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) грн.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова