Справа № 185/2639/16-а (2-а/185/302/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2016 рокусправа № 185/2639/16-а (2-а/185/302/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконним постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі відповідач), в якому просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову про закриття виконавчого провадження по справі № 2а-2086/10 у звязку з невиконанням пенсійним органом рішення суду.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим просить постанову суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження відповідно до постанови ВП №43456867 від 28.05.2014 р. за виконавчим листом № 2-а-2086/10, виданим 20.12.2013 року Київським районним судом м. Донецька, відповідно до якого зобовязано управління пенсійного фонду України в київському районі м. Донецька провести перерахунок пенсії по інвалідності та виплату ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановлених відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.26).

23 червня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову ВП №43456867 про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням виконавчого листа в повному обсязі (а.с.27).

Відповідно до штемпелю на конверті 11 березня 2016 року ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції адміністративний позов, в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця по закриттю виконавчого провадження та скасувати вищевказану постанову (а.с.1-3, 14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції, виходив з того, що дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження відповідали вимогам чинного законодавства, однак не врахував наступного.

Відповідно до абз.1 ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною третьої цієї статті визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Аналіз положень ч. 1 ст. 100 КАС України та ч. 1 ст. 102 КАС України, в редакції чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом, дає можливість зробити висновок про те, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, яка його подала не знайде поважних причин для його поновлення, про що постановлюється ухвала.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови по закінчення виконавчого провадження (11.03.2016 року), тобто, більш, ніж через півтора роки після винесення оскаржуваної постанови (23.06.2014 року), при цьому під час звернення до суду з даним адміністративним позовом не звертався з клопотанням про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, та не наводив поважності причин пропуску останнього.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року було запропоновано ОСОБА_1 повідомити про наявність обєктивних поважних причин, якщо такі є, пропуску строку звернення до суду із наданням відповідного клопотання, про що позивача було належним чином повідомлено.

ОСОБА_1 наданим правом не скористався, а тому з огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивачем даний адміністративний позов, у якому заявлено позовні вимоги про скасування постанови про закриття виконавчого провадження від 23.06.2014 р., подано до суду першої інстанції з пропуском встановленого ч. 2 ст.181 КАС України строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, в тому числі, якщо останню подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

За приписами ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгялду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, невірно застосовано норми процесуального права, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із прийняттям ухвали про залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись п.4 ч.1 ст.198, ст.ст.203, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконним постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови скасувати та прийняти нову ухвалу про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: В.Є. Чередниченко