Справа № 2-а-1541/10/0270
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 р. Справа № 2-а-1541/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Скалій Лесі Володимирівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1М, ОСОБА_2 - адвокат

відповідача : ОСОБА_3 - представник за довіреністю

третьої особи: ОСОБА_4 - представник за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Калинівської районної державної адміністрації

до: Вінницької обласної державної адміністрації

про: скасування розпорядження №114 від 10.03.2010 року

ВСТАНОВИВ :

12.04.2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації про скасування розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №114 від 10.03.2010 року "Про скасування розпорядження Голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2010 року за даним позовом відкрито провадження.

Ухвалою суду від 08.06.2010 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Калинівську районну державну адміністрацію.

Позовні вимоги мотивовано тим, що підставою для скасування розпорядження голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Іванівської сільської ради" стало формальне посилання відповідача на ст. ст. 33,43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", а також протест прокурора області від 26.02.2010 року №07/4-10н-25вих-10. Разом з тим, зазначає позивач, викладені у протесті обставини не відповідають фактичним обставинам, зокрема прокурором безпідставно зазначено про незаконність розпорядження голови Калинівської РДА з посиланням на те, що при зверненні громадян за наданням дозволу на розробку проекту землеустрою останні не подали до РДА графічних матеріалів, хоча вказує позивач, Калинівській РДА було надано всі необхідні документи, в тому числі і графічні матеріали. Крім того, на думку позивача, відповідач при винесенні оспорюваного рішення, необґрунтовано взяв до уваги доводи прокурора, викладені у протесті від 26.02.2010 року, про те, що оскільки на території земельних ділянок, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення яких у власність надано позивачу, розташоване Слобідське родовище гранітів, спірні земельні ділянки можуть бути надані в користування тільки після одержання спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Так, зазначає позивач, йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а не для використання вказаних земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами.

В судовому засіданні позивач та його представник обставини викладені у позовній заяві підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в судовому засіданні вказав на законність розпорядження голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Іванівської сільської ради", яке скасовано оспорюваним за даним позовом розпорядженням голови Вінницької РДА, та пояснив, що при зверненні 20 громадян до Калинівської РДА із заявами про надання їм дозволу на розробку проекту землеустрою, останніми було подано всі необхідні документи. За вказаних обставин, на думку представника третьої особи, скасування розпорядження Калинівської РДА є безпідставним.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с.37-40), зазначивши, що оскаржуване рішення Вінницької обласної державної адміністрації є законним та прийнятим на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законом. Так, зокрема, зазначає відповідач, розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №114 від 10.03.2010 року "Про скасування розпорядження Голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1" видане у зв'язку з недодержанням головою Калинівської РДА норм Земельного кодексу України та винесено на підставі протесту прокурора області від 26.02.2010 року №07/4-10н-25вих-10. В свою чергу, на думку представника відповідача, протест прокурора, на підставі якого винесено оспорюване розпорядження, містить достатньо встановлених фактів порушення земельного законодавства, а тому розпорядження голови Калинівської РДА підлягало скасуванню. Крім того, зазначає представник відповідача, в порушення п. 70 Тимчасового регламенту місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.1999 року №2263, головою Калинівської РДА не проведено публічного обговорення проекту розпорядження.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.01.2010 року головою Калинівської районної державною адміністрацією видано розпорядження №1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Іванівської сільської ради" (а.с.26), відповідно до якого позивачу - ОСОБА_5, поряд з іншими фізичними особами, перелік яких наведено у додатку до розпорядження (а.с.27), надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність загальною площею 40 га із земель запасу Іванівської сільської ради за межами населеного пункту с. Іванів для ведення особистого селянського господарства.

10.03.2010 року Вінницькою обласною державною адміністрацією винесено розпорядження №114, згідно якого зазначене вище розпорядження голови Калинівської РДА відповідно до ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", а також протест прокурора Вінницької області від 26.02.2010 року №07/4-10н-25вих-10, скасоване як таке, що суперечить чинному законодавству.

Вважаючи розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №114 від 10.03.2010 року незаконним, позивач оскаржив його в судовому порядку, звернувшись з даним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.

Проаналізувавши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст. 118 Конституції України, виконавчу владу в областях в районах здійснюють місцеві державні адміністрації.

Голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними районними чи обласними радами.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Частиною восьмою вказаної статті визначено, що рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 41 Закону України Про місцеві державні адміністрації, на виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень одноособово видає розпорядження і несе за них відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", акти місцевих державних адміністрацій можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду та в разі їх невідповідності вимогам чинного законодавства можуть бути скасовані Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що акти місцевих органів виконавчої влади можуть бути скасовані чи змінені органом виконавчої влади вищого рівня виключно у випадку невідповідності такого акту (рішення, розпорядження тощо) нормам чинного законодавства.

Водночас, така невідповідність має бути об'єктивно доведеною, а рішення суб'єкта владних повноважень щодо скасування незаконного акту підконтрольного органу має містити відомості щодо виявлених порушень з посиланням на конкретні норми закону.

Всупереч викладеному, в оспорюваному за даним позовом розпорядженні голови Вінницької обласної державної адміністрації №114 від 10.03.2010 року "Про скасування розпорядження Голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1" зазначено лише про невідповідність чинному законодавству розпорядження Голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1, однак, не наведено жодних виявлених фактів такої невідповідності із посиланням на докази, та не вказано мотивів, з яких виходив суб'єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Крім того, винесення головою Вінницької обласної державної адміністрації розпорядження про скасування розпорядження голови РДА відповідно до протесту прокурора не узгоджується із нормами Закону України "Про місцеві державні адміністрації", положеннями якого не передбачено існування такої підстави для скасування рішення нижчестоящого органу виконавчої влади як протест прокурора.

Такі висновки суду кореспондуються зі ст. 10-1 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до частини 1 якої, правові акти Уряду та інших органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, які суперечать Конституції та законам України, а також законам Автономної Республіки Крим, прийнятим в межах її компетенції, можуть бути опротестовані прокурором Автономної Республіки Крим.

А згідно ч. 2 вказаної статті, протест вноситься до того органу, який видав незаконний акт, а в разі відхилення протесту прокурор Автономної Республіки Крим або його заступники звертаються із заявою до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в порядку, передбаченому законодавством про скасування незаконного правового акта.

З наведеного слідує, що протест прокурора хоча і має бути розглянутий органом державної влади до якого він внесений, однак, не є безумовною підставою скасування органом виконавчої влади акту підзвітного та підконтрольного йому органу.

Крім того, наявність чи відсутність викладених у протесті обставин та виявлених порушень законодавства має належним чином перевірятися, і, у разі підтвердження вказаних обставин та встановлення порушень такий протест може бути задоволений, а опротестоване рішення - скасоване шляхом винесення відповідного акту, натомість безпідставний чи необґрунтований протест відхиляється.

Проте, як встановлено судом та підтвердив в судовому засіданні представник відповідача, при винесенні оспорюваного розпорядження №114 від 10.03.2010 року, наявність зазначених в протесті прокурора обставин відповідачем не перевірялась, розгляд відповідних документів не проводився, що в силу зазначених вище норм закону є неприпустимим.

Водночас, зважаючи на те, що протест прокурор не є предметом спору при розгляді даної справи та беручи до уваги, що з тексту оспорюваного розпорядження №114 від 10.03.2010 року неможливо встановити, які саме викладені у протесті прокурора обставини слугували підставою для скасування розпорядження голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1, зазначені фактичні дані не містять інформації, а відтак, згідно вимог ч. 1 ст. 70 КАС України, не можуть бути взяті судом до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного а балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії при винесенні оскаржуваного розпорядження №114 від 10.03.2010 року відповідачем не дотримані, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання зазначеного розпорядження протиправним та його скасування слід задовольнити.

Що ж стосується вимоги позивача заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання оформлення земельних ділянок громадянами на підставі розпорядження голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Іванівської сільської ради", то вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Натомість позивач звернувся до суду з вимогою невизначеної форми - заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання оформлення земельних ділянок громадянами.

При цьому, позивач не навів, які саме порушення слід не вчиняти відповідачу, які на думку позивача, перешкоджають чи можуть перешкоджати здійсненню позивачем своїх прав щодо оформлення земельної ділянки, на розробку проекту землеустрою якої йому надано дозвіл.

Крім того, позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії на перешкоджання оформлення земельних ділянок громадянами, які, проте, про необхідність захисту в такий спосіб своїх прав не заявляли.

Враховуючи викладене, зважаючи, що обґрунтування позивача в цій частині заявлених позовних вимог носить загальний характер, тобто не містить належного доведення існування обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на перешкоджання здійсненню ОСОБА_1 оформлення земельної ділянки та беручи до уваги, що сама вимога виходить за межі суб'єктного складу сторін за цією справою, суд вважає, що дані позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст.71, 86 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати підлягають частковому відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України в розмірі 1,70 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації №114 від 10.03.2010 року "Про скасування розпорядження Голови Калинівської районної державної адміністрації від 14.01.2010 року №1".

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України 1,7 грн. (одну гривню 70 копійок) на користь ОСОБА_1 (вул. 50 років Перемоги, 27/28, м. Вінниця, 21000) в рахунок відшкодування судових витрат.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 15.06.10

Суддя Мультян Марина Бондівна

10.06.2010