Справа № 2а/0270/494/11
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 р. Справа № 2а/0270/494/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Альчука Максима Петровича, розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи

за позовом: Могилів-Подільського міжрайпрокурора в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду у м. Могилів-Подільському

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Могилів-Подільський міжрайпрокурор в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у м. Могилів-Подільський ( далі УПФУ у м. Могилів-Подільський) з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП ОСОБА_1 своєчасно не сплатила страхові внески, у звязку з чим утворилась заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі3513 грн. 60 коп.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження, оскільки в силу п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Відповідач у строк, передбачений ч. 3 ст. 183-2 КАС України заперечень суду не направила, хоча ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі від 10.02.2011 року отримана нею 22.02.2011 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15).

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Так, відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності з 01.01.2004 року. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно положень ч. 2 ст. 5 Закону №1058-IV, виключно цим законом визначаються принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, а також платники страхових внесків.

Статтею 15 Закону №1058-IV передбачено, що платники внесків є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається із матеріалів ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в управлінні ПФУ у м. Могилів-Подільську та є платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-VІ від 09.07.2003 року визначає коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, до яких відповідно до п.3 ч.1 ст. 11 даного Закону відносяться фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу , оподаткованого доходу (прибутку), загального оподаткованого доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний страховий внесок визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлений Законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Частиною 6 ст. 20 Закону №1058-IV визначено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до вимог Закону №1058-IV.

У разі коли відсутні кошти у страхувальника для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів, виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах.

Базовим звітним періодом для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, є квартал.

Як вбачається із матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 спільно з членом сім`ї здійснювали підприємницьку діяльність протягом липня-грудня, про що свідчить проведення нею сплати фіксованого податку за себе та члена сім`ї, однак сплату вона не здійснила. В зв'язку з наведеним у ФОП ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період липня-грудня в сумі 3513 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначенні правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу, про її сплату. Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачу надсилалась вимога про сплату боргу № Ф 588 від 07.12.2010 року яку відповідач отримала 14.12.2010 року, однак протягом 10 робочих днів після отримання вимоги не сплатила зазначену у вимозі суму боргу.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Згідно положень ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню позову в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (пр-т. Незалежності, 287, кв. 49, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України у м. Могилів-Подільський (площа Соборна, 12, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000, р/р0103 в ВАТ "Держощадбанк України", МФО 302076, ) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3513 грн. 60 коп. ( три тисячі п'ятсот тринадцять гривень шістдесят копійок).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя Альчук Максим Петрович