Справа № 804/1214/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 р. Справа № 804/1214/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо не розгляду клопотання ОСОБА_2 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Славгородської селищної ради, поблизу с. Тургенєвка, Синельниківського району, Дніпропетровської області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути подане клопотання ОСОБА_2 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Славгородської селищної ради, поблизу с. Тургенєвка, Синельниківського району, Дніпропетровської області відповідно до законодавства з прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи надати мотивовану відмову у його наданні;
- відшкодувати на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про визначення та виділення у власність земельної ділянки безоплатно у власність орієнтованою площею до 2,0 га в адміністративних межах Славгородської селищної ради, поблизу с. Тургенєвка, Синельниківського району, Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. Відповідь на дане клопотання позивач не отримав, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився. Представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Надав письмові заперечення, у яких зазначено, що в строк визначений діючим законодавством, відповідач надав відповідь позивачу на клопотання про визначення та виділення у власність земельної ділянки, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки відсутній предмет позову.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що позивач у судове засідання не з'явився, ухвалою суду від 06.06.2016 р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 03.09.2015 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Славгородської селищної ради, поблизу с. Тургенєвка, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
До клопотання додані:
- копія паспорту та ІНН ОСОБА_2;
- графічні матеріали;
- копія договору доручення.
Зазначене клопотання було отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 07.12.2015 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції К-1010030-15.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст. 20 вищевказаного закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначенихЗемельним кодексом України.

Згідно ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у певних розмірах. Для ведення особистого селянського господарства - надається земельна ділянка не більше 2,0 га.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Судом встановлено, що відповідачем за результатами розгляду клопотання 16.01.2016 року було надано відповідь № К-1010/0-128/6-16, яка є мотивованою відмовою у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою.

Вказана відповідь сформована за допомогою програмного забезпечення - Автоматизована система електронного документообігу «Док Проф. Степ 2.0» та долучена до матеріалів справи.

Так, у листі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що на графічних матеріалах, які додані до пакету документів, не зазначено орієнтовне місце розташування земельної ділянки, що не враховує вимоги ст. 118 Земельного кодексу України та рекомендовано позивачу після приведення у відповідність пакету документів повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що в даному випадку права позивача не були порушені.

Враховуючи викладені обставини, та наявні докази, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У зв'язку з чим, судові витрати, понесені ОСОБА_2, не повертаються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова