Справа № 813/2470/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року № 813/2470/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представників

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправною відмови від 01.06.2016 року за №К-5889/0-3385/6-16 у надання дозволу на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та про зобовязання повторно розглянути клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки чинне законодавство не передбачає такої підстави для відмови у наданні згаданого дозволу як відсутність погодження з органом місцевого самоврядування.

Представник позивача дав аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач у запереченні на позовну заяву зазначає, що ним відповідно до доручення Віце-премєр-міністра України від 08.10.2014 року за №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземаганства України №2/1 від 14.10.2014 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності зобовязане враховувати обовязковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування. Також, відповідач зазначає про те, що до повноважень органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин, згідно положень ст.12 Земельного кодексу України та ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Представник відповідача, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

27.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,6700 гектарів, для ведення особистого селянського господарства.

До заяви було додано схему розміщення земельної ділянки, копію документа, що посвідчує особу, копію про присвоєння ідентифікаційного номера.

Листом від 01.06.2016 року за № К-5889/0-3385/6-16 відповідачем було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Мотивами відмови стало те, що Городоцька міська рада не надала погодження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач не погодившись з такою відмовою звернувся до сду з метою захисту порушеного права.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено п. є-1 ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Статтею 122 ЗК України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, а саме центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 цього ж Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведена норма вказує на те, що законодавцем визначено вичерпний перелік на підставі, яких допускається відмова у наданні згаданого дозволу.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 року № 328 введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1: 2.Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою: 2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них. 2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення: зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання; інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. 2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. 2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи викладене слід зазначити, що підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк.

За відсутності мотивованих заперечень Головне управління Держземагенства у Львівській області повинно забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Як вбачається зі змісту листа Городоцької міської ради від 25.05.2016 року за №02-21/1133 згадана вище земельна ділянка передбачена під влаштування обєктів придорожнього сервісу.

Однак, такого генерального плану до зазначеного вище листа подано не було, що вказує на необґрунтованість мотивів органу місцевого самоврядування.

Більше того, як зясовано під час розгляду справи, є лише проект генерального плану, що у свою чергу не може перешкоджати реалізації прав позивача у спірних правовідносинах, зокрема, права на розроблення проекту землеустрою.

Наведене дозволяє суду констатувати факт про те, що субєкт владних управлінських функцій діяв не у відповідності до норм чинного законодавства, а саме відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства, з підстав які не передбачені положеннями ст.118 ЗК України (містить вичерпний перелік для відмови).

Відтак, такі дії відповідача щодо відмови є протиправними, оскільки не відповідають критерію законності (п.1 ч.3 ст.2 КАС України) та обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України).

Як наслідок, підлягає задоволенню і вимога позивача про спонукання до вчинення дій, у спосіб повторного розгляду клопотання.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.06.2016 року за № К-5889/0-3385/6-16 у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення (виготовлення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

3. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, у місячний строк з дня набранням постановою законної сили, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 27.04.2016 року з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Чоновола, 4, на користь ОСОБА_3, що мешкає за адресою м.Львів, вул.Мазепи, 13А/264 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 жовтня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк