Справа № 810/3210/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2016 року № 810/3210/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши в м. Києві матеріали адміністративного позову

за заявою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

до Кредитної спілки «Україна»

про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Кредитної спілки «Україна» про стягнення з останньої до Державного бюджету України (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106) штраф у сумі 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста грн. 00 копійок).

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон України № 3674-VI).

Як встановлено ч. 1 ст. 3 Закону України № 3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Однак, до адміністративного позову не надано доказів сплати судового збору у розмірі та порядку визначеному Законом України № 3674-VI.

Частиною першою статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі на 1 січня 2016 року встановлено у сумі 1 378,00 грн.

Із змісту позовної заяви випливає, що позовна заява має майновий характер, з огляду на що позивачу необхідно подати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Однак, позивач до позовної заяви не додав документ про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Разом з тим, позивачем в позовній заяви зазначено прохання відстрочити сплату судового збору.

Водночас, суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору, з огляду з огляду на таке.

Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що прохання позивача про відстрочення сплати судового збору не підтверджене належними доказами, які б надавали уявлення про рівень майнового стану сторони або свідчили про неможливість сплати позивачем судового збору за подання даного адміністративного позову

Крім того, суд вбачає за доцільне зазначити, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та випадки звільнення від сплати цього платежу, передбачені у статті 5 Закону України "Про судовий збір". Однак, позивач до кола осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору, не відноситься.

У зв'язку з цим суд зазначає, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні, до повноважень якого належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України.

Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", парламент у формі закону висловив політичну волю щодо обов'язковості слати усіма суб'єктами владних повноважень судового збору, не передбачив для цієї мети жодних пільг, а також не винайшов потрібним внести зміни до Державного бюджету України щодо виділення асигнувань на сплату судового збору. У той же час, Верховна Рада України зобов'язала Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Суд також не наділений повноваженнями змінювати запроваджений Верховною Радою України правопорядок, діяти всупереч встановленому порядку, доповнювати недоліки законодавчої процедури або перекривати судовими рішеннями бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Отже підстави для відстрочення позивачу сплату судового збору відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 27.10.2015 в адміністративній справі № 2а-3361/10.

Окрім того, суд зазначає, що виходячи зі змісту ч. 2 ст. 88 КАС України, позивачем не надано доказів можливості в подальшому оплатити судовий збір.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно із ч. 3 ст. 56 КАС України, представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частиною 2 ст. 58 КАС України передбачено, зокрема, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Як вбачається з позовної заяви, її підписав представник позивача ОСОБА_1, повноваження якого підтверджується довіреністю №6079/11 від 25.07.2016, яка підписана головою ОСОБА_2, однак до адміністративного позову не надано жодних документів, що підтверджують займану ними посаду.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач - субєкт владних повноважень не додав до позовної заяви належні докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає ч. 3 ст. 106 Кодекс адміністративного судочинства України.

При цьому, належним доказом надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал фіскального чеку з доданими до нього повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та бланком опису вкладення, оформлених відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку.

Отже, з урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих матеріалів є документ, який містить інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи, Також, позивачем до позовної заяви не надано розрахункового документу (фіскального чеку) про направлення адміністративного позову відповідачу.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі та порядку, визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України №3674-VI, документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_2 та належного доказу, який підтверджує факт надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, а саме: оригінал касового чеку (розрахункової квитанції) та бланк опису вкладення, з додержанням всіх вимог, встановлених ст. 106 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви в порядку та у спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, з урахуванням поштового перебігу, до 15 листопада 2016 року.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Горобцова