Справа № 642/5044/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 р.Справа № 642/5044/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Любчич Л.В.
Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 по справі № 642/5044/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, Харківський ОВК) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії.
Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що, оскільки позивача було звільнено з військової служби у 1982 році, а інвалідність встановлена у 2009 році, тобто після спливу трьохмісячного терміну, то згідно п.6 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент встановлення групи інвалідності позивачу), останній не має права на отримання спірної допомоги. Також відповідачем зазначено, що оскільки позивач звільнений зі строкової військової служби з прикордонних військ, правонаступником є Державна прикордонна служба України, то в силу положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військослужбовців та членів їх сімей" і Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, правових підстав призначити та виплатити позивачу Міноборони одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності через захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії немає. Крім того, Харківським ОВК зазначено, що відомості про поранення та захворювання чи інше ушкодження здоров`я, яке мало місце під час виконання обов`язків військової служби або в період проходження військової служби в матеріалах справи відсутні, тобто відсутній причинний зв`язок, тому немає підстав для отримання позивачем спірної допомоги.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.
З урахуванням положень ст.195-1, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 19.07.2016 позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій просив вирішити питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України у зв`язку з встановленням йому інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби. До вказаної заяви позивач додав усі необхідні документи, передбачені п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року.
Листом від 25.07.2016 № 1652/ВЗС відповідач зазначив що підстав для складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги немає, оскільки ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.11.1979 по 20.02.1982 у Прикордонних військах КДБ СРСР, та запропонував звернутись до адміністрації Прикордонної служби України. Окрім того, відповідач, як на підставу відмови у складанні висновку про виплату одноразової грошової, допомоги вказав на відсутність документу, що свідчить про причини та обстави поранення.
Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Cудовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій у відповідності до положень ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проходив службу у Збройних силах з 03.11.1979 по 20.02.1982, у тому числі у складі діючої в період бойових дій на території Республіки Афганістан, в/ч НОМЕР_1 : з 22.01.1981 по 07.03.1981, що підтверджується військовим квитком, архівною довідкою, які містяться в матеріалах справи.
Згідно витягу з протоколу № 700 від 08.09.2009 року засідання Центральної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця міністерства оборони України множинне вогнепальне осколкове поранення (контузія 1981 рік) голови та кінцівок колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 та наступні захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК серія ХАР 08 № 014488 від 18.09.2009 у зв`язку з пораненням, контузією і захворюванням, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії, позивачу вперше з 19.09.2009 встановлена третя група інвалідності на строк до 08.09.2010.
З 01.10.2014 позивачу встановлена друга група інвалідності безстроково, що підтверджується Випискою із акта огляду МСЕК від 13.10.2014 серія 10ААБ № 201747.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до ч. 1 ст. 16 вищенаведеного Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 9 ст. 16-3 вказаного Закону передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі Порядок № 975).
Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Доказів які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 11 Порядку № 975 при поданні заяви від 19.07.2016 до Харківського ОВК під час судового розгляду справи надано не було та матеріали справи не містять. Лист Харківського ОВК від 25.07.2016 № 1652/ВЗС також не містить посилань на ненадання позивачем документів, визначених п.11 Порядку № 975.
Положеннями п. 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Під час судового розгляду справи підтверджено, що Харківським ОВК висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів не надавався.
При цьому, підставою для ненадання Харківським ОВК такого висновку у 15-тиденний строк Міністерству оборони України, слугували висновки відповідача про те, що позивачу необхідно звернутися до Державної прикордонної служби України для вирішення питання по суті, оскільки позивач проходив службу не в Збройних Силах СРСР, а в прикордонних військах КБД СРСР.
Колегія суддів не погоджується з даними висновками відповідача, виходячи з наступного.
Згідно п. 17 Порядку № 975 особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах СРСР з 03.11.1979 по 20.02.1982.
Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 №10224-ХІ "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ" прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
У відповідності до п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 "Про військові формування на Україні", Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
З письмових доказів у справі вбачається, що позивача призвано на строкову військову службу та звільнено з цієї служби на підставі наказів Міністерства оборони колишнього СРСР і відповідно до законодавства, ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в Ізюмському міському військовому комісаріаті Міністерства оборони України, що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 .
Причинний зв`язок поранення, отриманого позивачем під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено саме Центральною військово - лікарською комісією Міністерства оборони України, що також підтверджує відсутність будь-яких взаємних прав і обов`язків між позивачем та Державною прикордонною службою України.
Колегія суддів зазначає, що абз. 9 п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховується, зокрема, служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також службах і органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Тобто, з вищевказаної норми вбачається, що для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховуються, зокрема, військова служба у прикордонних військах колишнього СРСР, що свідчить про те, що у питаннях соціального захисту військовослужбовців прикордонних військ колишнього СРСР (у даному випадку Прикордонних військ КДБ СРСР) прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Доводи апелянта про те, що оскільки позивач звільнений з військової служби у 1982 році, а інвалідність встановлена у 2009 році, підстав для нарахування одноразової грошової допомоги, передбаченої редакцією ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка набрала чинності 01.01.2007, немає колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані обставини не були підставою для відмови стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.
Правові висновки у спорах цієї категорії вже були висловлені Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа №21-446а14), та від 21.04.2015 року (справа №21-135а15).
Також колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта щодо відсутності причинного зв`язку поранення позивача з виконанням обов`язків військової служби, оскільки ОСОБА_1 визнаний учасником бойових дій, згідно п. 2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" проходив військову службу в Збройних Силах з 03.11.1979 по 20.02.1982, приймав участь у бойових діях на території Демократичної республіки Іфганістан з 22.01.1981 по 07.03.1981 в складі військової частини НОМЕР_1 та згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії встановлений причинний зв`язок поранення та захворювання з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відсутність запису про поранення у військовому квитку саме по собі не може бути беззаперечним доказом відсутності причинного зв`язку між пораненням та виконанням обов`язків військової служби.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2016 року по справі № 642/5044/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2016