Справа № 379/1074/16-а
Суддя: Василенко О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1074/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Василенко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВППОДД 3-го батальйону управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить скасувати постанову серії АР № 354228, яка винесена 21 вересня 2016 року інспектором ВПОДД 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 вересня 2016 року він рухався на автомобілі НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп з наміром здійснити обгін попутного автомобіля на якому рухалися працівники поліції. Увімкнувши лівий світловий сигнал повороту на своєму автомобілі, він розпочав маневр обгону. Проте патрульний автомобіль ТОЙОТА ПРІУС, який рухався поруч побачивши, що він здійснюю обгін, збільшив швидкість в тому ж в напрямку, давши йому зрозуміти, що не пропускає його. Оскільки за патрульним автомобілем рухалися інші транспортні засоби він не мав змоги повернутися на свою смугу руху, таким чином, він закінчив маневр обгону значно пізніше. Жодних знаків про заборону обгону перед початком маневру він не побачив, тому передбачити наявність зміни дорожньої розмітки не міг. Виїзд на зустрічну смугу руху він здійснив, пересікаючи пунктирну роздільну лінію, і закінчив маневр виїжджаючи на свою смугу руху на початку суцільної роздільної лінії. При цьому жодної аварійної ситуації він не створював, іншим учасникам дорожнього руху не перешкоджав, а лише закінчував маневр. В його діях не було жодних ознак умислу чи вини. Після того як він закінчив маневр та продовжив рух, його зупинив інспектор ВПОДД 3-го батальйону управління патрульної поліції м. Львова лейтенант поліції ОСОБА_2, та почав ставити у вину те, що він нібито свідомо здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50м. до пішохідного переходу, тим самим порушивши п.14.6 Правил дорожнього руху. Його пояснення працівник поліції не прийняв до уваги, а склав протокол про адміністративне правопорушення. На його пропозицію залучити свідка ОСОБА_3 особу, яка в даний момент перебувала в нього в автомобілі інспектор поліції йому було відмовлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її точно у відповідності з законом. Дана норма працівником поліції при винесенні постанови серії АР № 354228 від 21 вересня 2016 року була грубо порушена.

Зокрема, при притягненні його до відповідальності не було враховано, що з місця де стояв інспектор поліції погано оглядається ділянка дороги на якій він здійснив маневр, тому однозначно стверджувати про те, що його маневр здійснювався ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу інспектор не може. Доказом такого порушення п.14.6 ПДР могли б бути заміри з місця події. Здійснити заміри на місці (відстань від точки маневру до пішохідного переходу) та залучити до оформлення документів по даній справі та розгляду справи свідків, інспектор відмовився. Цим недотримана ст.251 КУпАП - жодних належних доказів його правопорушення у справі немає. Увімкнувши лівий світловий сигнал повороту на своєму автомобілі, він розпочав маневр обгону. Проте, патрульний автомобіль ТОЙОТА ПРІУС, який рухався поруч побачивши, що він здійснює обгін, збільшив швидкість в тому ж в напрямку, давши йому зрозуміти, що не пропускає його. Оскільки, за патрульним автомобілем рухалися інші транспортні засоби він не мав змоги повернутися на свою смугу руху, таким чином, він закінчив маневр обгону значно пізніше. Проте до пішохідного переходу залишалося як мінімум метрів 100-120.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, повязане з виїздом на смугу зустрічного руху. Пункт 14.6. Правил дорожнього руху дає вичерпний перелік випадків, коли обгін заборонено.

Він здійснив обгін транспортного засобу з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, будь-яких доказів того, що він здійснив обгін транспортного засобу з порушенням п.14.6. ПДР інспектором надано не було.

Також, при заповненні постанови інспектором поліції в графі постанови «місце розгляду» зазначено лише «автодорога Київ-Чоп», хоча розгляд справи відбувся в полі, на 800 км автодороги «Київ-Чоп». Внаслідок того, що розгляд справи відбувся в той же день, в той же час коли правопорушення ніби-то було вчинене, поза межами населеного пункту, він був позбавлений права скористатися правовою допомогою. Цим порушено ст.268 КУпАП (особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права).

Розгляд справи відбувся в порушення ст.268 КУпАП - тобто без можливості забезпечення його правовою допомогою, оскільки в залученні такої допомоги йому було відмовлено.

Інспектором поліції не дотримано вимог закону, зокрема і ст. 280 КУпАП, оскільки не зясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим істотно порушені його права.

В судове засідання позивач не зявився, належним чином повідомлений, проте надав заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд, вважає за можливим розглядати справу за відсутністю відповідача за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 2 КАС України рішення субєкта владних повноважень має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону ст. 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем у позовній заяві обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на докази, у спосіб та у порядку, визначеному законом щодо незаконності постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено у порядку та у спосіб, передбачений законом, що позивачем по справі ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а при винесенні постанови не були виконані вимоги ст.ст. 252, 258, 280 КУпАП.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_1 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте у спосіб, не передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та доведений у зв'язку з чим підлягає задоволенню, оскільки у порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, у підтвердження правомірності своїх дій, суду не надав.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону ст. 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 252, 258, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 87, 94, 128, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора ВППОДД 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2, щодо винесення постанови серії АР № 354228 від 21 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. неправомірними.

Скасувати постанову серія АР № 354228 від 21 вересня 2016 року винесену інспектором ВПОДД 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові на користь ОСОБА_1 витрати по наданню правової допомоги в розмірі 350 грн.

Постанова суду може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст. 171-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням особливостей, встановлених ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя:ОСОБА_4