Справа № 818/894/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 р. Справа №818/894/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (надалі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Сумської митниці ДФС №805000011/2016/000051/2 від 18.07.2016 про коригування митної вартості товарів.

Позивач зазначає, що під час перебування у ОСОБА_6, 30.06.2016р. ним було придбано легковий автомобіль Renault Modus 1,2. Вартість автомобіля склала 2650,00 швейцарських франків, які продавець отримав готівкою і про що зробив запис у договорі.

07.07.2016р. ОСОБА_5 ввіз придбаний транспортний засіб на митну територію України, що підтверджується копією митної декларації форми МД-2.

Згідно розрахунків у декларації вартість автомобіля у національній валюті гривні склала 67339,91 грн. Позивачем було сплачено 73376,70 грн. зборів та платежів за розмитнення транспортного засобу.

13.07.2016р. транспортний засіб був наданий під митний контроль Сумської митниці ДФС, що підтверджується печаткою на декларації, але Сумська митниця ДФС не погодилась із вартістю транспортного засобу, визначеного у договорі, та провела коригування митної вартості автомобіля у бік збільшення до вартості 4300,00 швейцарських франків, про що зазначено у рішенні №805000011/2016/000051/2 від 18.07.2016р.

Через це 19.07.2016р. позивачу довелось подати декларацію зі збільшеним розрахунком вартості автомобіля у сумі 108692,73 грн. та відповідно доплатити 13506,42 грн. обов'язкових платежів та зборів.

Позивач вважає рішення Сумської митниці ДФС щодо коригування митної вартості автомобіля № 805000011/2016/000051/2 від 18.07.2016 протиправним.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача заперечили проти позовних вимог, вважають їх безпідставними та просять залишити їх без задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.33-38).

Зокрема, відповідач зазначає, що 13.07.2016 декларантом ОСОБА_5 подано митну декларацію № 805130000/2016/009020 на товар легковий автомобіль, що був у використанні, марка RENAULT, модель MODUS 1.2, з рівнем митної вартості 2650 швейцарських франків (далі -CHF).

Під час здійснення розгляду документів, поданих до митного контролю та митного оформлення, посадовою особою митниці встановлено, що надані документи містять ряд недоліків та розбіжностей.

Зважаючи на те, що позивачем не було надано належних платіжних документів на підтвердження вартості придбаного автомобіля, митне оформлення автомобіля здійснене за другорядним методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з найменшим рівнем митної вартості 4300 СНF (відповідно до ч.7 ст.60 Митного Кодексу України).

Зважаючи на викладене, відповідач стверджує, що Сумською митницею прийнято правомірне та обгрунтоване рішення про коригування митної вартості товару (транспортного засобу) і підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5, з урахуванням наступного:

Судом встановлено, що 30.06.2016р. позивач - ОСОБА_5 придбав у громадянина ОСОБА_6 Гараже Куйтім Дуракі легковий автомобіль Renault Modus 1,2, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу уживаного автомобіля з нотаріальним перекладом та посвідченням (а.с.8-9).

Вартість автомобіля склала 2650,00 швейцарських франків, які продавець отримав готівкою і про що зробив запис у договорі (а.с.9) .

07.07.2016р. позивачем ввезено придбаний транспортний засіб на митну територію України через Волинську митницю ДФС, що підтверджується копією митної декларації форми МД-2 (а.с.11-12).

Згідно розрахунків у декларації вартість автомобіля у національній валюті гривні склала 67339,91 грн. (а.с.11)

13.07.2016р. транспортний засіб був наданий під митний контроль Сумської митниці ДФС, що підтверджується печаткою на декларації (а.с.11).

13.07.2016 декларантом ФОП ОСОБА_7» ОСОБА_8 подано митну декларацію № 805130000/2016/009020 на товар «легковий автомобіль, що був у використанні, марка RENAULT, модель MODUS 1.2. Календарний рік виготовлення 2011, модельний рік виготовлення 2011. Тип кузова універсал. Номер кузова (VIN): VF1JP1RG545608509, тип двигуна бензиновий. Робочий обєм циліндрів двигуна 1149 см3», з рівнем митної вартості 2650 швейцарських франків (далі -CHF).

Під час здійснення розгляду документів, поданих до митного контролю та митного оформлення, посадовою особою митниці встановлено, що надані документи містять ряд недоліків та розбіжностей.

Як стверджував відповідач під час розгляду даної справи, розбіжності полягали в наступному:

- договір про купівлю-продаж транспортного засобу містить підпис тільки однієї із сторін договору. Крім цього, невідомо якій власне особі (стороні договору) він належить. Документів які б підтверджували належність даного автомобілю попереднім власникам не надано.

- у договорі купівлі-продажу зазначено, що транспортний засіб не потрапляв у аварії та не має дефектів (пошкоджень), тоді, як у додатковому аркуші до Акту про проведення огляду товару складеного Волинською митницею ДФС, вказано, що транспортний засіб має ряд пошкоджень.

Відповідач зазначає, що під час здійснення процедур митного контролю програмно-інформаційним модулем «АСАУР» ПІК АСМО «Інспектор-2006» згенеровано наступну форму митного контролю: 106-2 - «витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» з наступним коментарем: «можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Перевірити дані електронного інвойсу. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 55 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»».

При цьому, відповідач посилається на норми ч. 21 статті 58 Митного кодексу України, в якій зазначено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути обєктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Враховуючи розбіжності у поданих до митного контролю та митного оформлення документів, наявності сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів та на виконання згенерованих АСАУР митних формальностей, посадовою особою Сумської митниці надіслано запит на адресу декларанта з метою отримання додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу.

Запитані посадовою особою митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості транспортного засобу, крім надання тих які вже були подані, відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, декларантом не надані.

Згідно статті 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Як зазначає в судовому засіданні відповідач, другорядний метод визначення митної вартості товару - «за ціною договору щодо і д е н т и ч н и х товарів», не використовувався у звязку з відсутністю у митниці інформації про митні оформлення щодо ідентичних товарів.

Митне оформлення транспортного засобу було здійснено за другорядним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору щодо п о д і б н и х (аналогічних) товарів.

В обгрунтування своєї позиції відповідач посилається на ст.9 Конституції України, відповідно до якої чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Це безпосередньо стосується таких норм міжнародного права, як стаття УІІ ГАТТ (Міжнаородний договір - Генеральна Угода з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947)) та Угоду про застосування статті УІІ ГАТТ.

Так, відповідно до пункту 2(а) статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті VII ГАТТ під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (а) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на аналогічний товар.

Відповідач просив суд врахувати, що Спеціалізований програмно-інформаційний комплекс Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, на момент митного оформлення товару, не містив інформацію щодо митної вартості транспортного засобу вищевказаної марки та моделі, тому, відповідно до розділу 5 наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, посадовою особою митниці прийнято рішення про використання такого джерела додаткової інформації, як інформація, отримана з мережі Інтернет.

Відповідно до інформаційної мережі Інтернет, а саме швейцарських сайтів з продажу транспортних засобів (а.с.43-45), які були у використанні (наприклад: www.auto-online.chr) середня ціна транспортного засобу такої ж моделі, року виготовлення та комплектації є значно вищою ніж та, яка заявлена декларантом.

Враховуючи вищевикладене, митне оформлення транспортного засобу здійснене за другорядним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з найменшим рівнем митної вартості 4300 СНF (відповідно до частини 7 статті 60 Митного Кодексу України).

18.07.2016 Сумською митницею ДФС було проведено коригування митної вартості автомобіля у бік збільшення до вартості 4300,00 швейцарських франків, про що зазначено у рішенні №805000011/2016/000051/2 від 18.07.2016р. (а.с.13).

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що вищезазначене рішення Сумської митниці підлягає скасуванню, як необгрунтоване, виходячи з наступного:

Як вбачається з оскаржуваного рішення (сторінка 2) перший відповідач зазначив наступні обставини прийняття рішення:

1. Надані декларантом документи не містять відомості про те, що продавець транспортного засобу був його власником.

Вказане спростовується договором, де у другому абзаці зазначено, що продавець є законним власником ТЗ.

2. Договір про купівлю-продаж ТЗ містить підпис однієї із сторін договору. Крім цього, невідомо, які власне особі (стороні договору), він належить.

Але вказана форма договору, очевидно, прийнята на території країни продажу ТЗ, і її прийняв відповідач. А щодо власника ТЗ у договорі прямо зазначено, що ним є продавець - громадянин ОСОБА_9 Куйтім Дуракі.

3. У договорі вказано, що ТЗ не потравляв в аварії та не має дефектів (пошкоджень), тоді як у додатковому аркуші до акту про проведення огляду товару, складеного Волинською митницею ДФС, вказано, що ТЗ має ряд пошкоджень.

Але в судовому засіданні позивач пояснив, що транспортний засіб дійсно не потрапляв в аварії та не має дефектів у розумінні того, що ці пошкодження та дефекти впливати б на безпечну експлуатацію ТЗ, про що й зазначив продавець у договорі. Виявлені ж актом огляду ряд пошкоджень не впливають на ідентифікацію саме цього ТЗ, на ТЗ мається лише незначні пошкодження лако-фарбового покриття в результаті експлуатації автомобіля.

Крім цього, слід зазначити, що частиною ч.2 ст. 53 Митного кодексу України визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. До вичерпного переліку, зокрема, відносяться документи: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Судом було встановлено, що позивачу лише запропонували надати додаткові документи, але не вказали які саме, для підтвердження заявленої митної вартості ТЗ.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:

- вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У постанові ВСУ від 30.06.2015 року (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, означений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені: неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

З оскаржуваного рішення та наданого відповідачем запиту електронної системи на додаткові документи не вбачається, що відповідач вимагав вичерпний перелік додаткових документів, при наданні яких заявлена митна вартість могла бути визнана.

Посилання у запереченнях на ту обставину, що позивач не надав платіжні документи за придбаний автомобіль є безпідставними, оскільки конкретно визначені документи (а саме, квитанцію про оплату) відповідач додатково не запитував

Позивачем, з дотриманням вимог ч.2 ст.53 МК України, було надано до митного органу митну декларацію та Договір купівлі-продажу уживаного автомобіля з розпискою про отримання продавцем готівкових коштів у сумі 2650 швейцарських франків, тимчасове посвідчення на транспортний засіб для експорту.

При цьому, посилання відповідача на відсутність платіжних документів про оплату судом не сприймаються, як обгрунтовані, оскільки з текту ч.2 ст.53 МК України вбачається, що банківські платіжні документи мали би місце, якби був сплачений рахунок, а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа. В даному випадку кошти були отримані особисто покупцем, а не через банківську установу. Отже, суд приймає посилання позивача на те, що будь-який платіжний документ (окрім розписки про отримання коштів) відсутній в даному випадку.

Щодо застосування відповідачем другорядного методу визначення вартості товару, слід зазначити наступне:

Як вбачається з наданих відповідачем письмових заперечень та копій документів, відповідач стверджує, що при визначенні митної вартості автомобіля він застосовував другорядний метод, а саме, метод визначений п.п б) п.2) ч.І ст. 57 Митного кодексу України - за ц і н о ю д о г о в о р у щодо п о д і б н и х (аналогічних) товарів.

Це також випливає із тексту, зазначено на зворотній стороні оскаржуваного рішення, де зазначено: основний метод не застосовувався тому; що надані декларантом відомості містять розбіжності та не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально.

Дослідивши обставини справи та докази, якими відповідач обгрунтував свою позицію, суд дійшов висновку, що другорядний метод визначення митної вартості: за ц і н о ю д о г о в о р у щодо ідентичних товарів не застосовувався тому, що відсутня інформація по операціях з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях що і оцінювані товари. Запитані посадовою особою МП «Центральний» додаткові документи для підтвердження митної вартості ТЗ декларантом не надані.

При цьому який саме договір і яка ціна цього договору щодо подібних (аналогічних) товарів бралась до уваги, відповідач пояснити не зміг і зазначив, що такого договору немає.

Разом з тим, Митним кодексом України (ст.ст. 60, 61) детально описаний алгоритм застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та застереження щодо умов застосування цього методу.

Відповідно до ст. 60 МК України:

1. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

2. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

3. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

4. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

5. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

6. У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

7. У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Таким чином, першочерговою та обов'язковою умовою застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів є наявність договору (договорів) на операцію з подібними (аналогічними) товарами, які вже продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідач не надав доказів наявності хоча б одного договору на подібний (аналогічний) автомобіль, який був проданий на експорт в Україну, і щоб час експорту подібного (аналогічного) автомобіля збігався із часом експорту мого транспортного засобу (з 07.07.2016р. (часу ввезення на митну територію України) по 13.07.16р (час подання до митного контрою Сумській митниці ДФС)).

Також, відповідно до вимог ч.І ст. 61 МК України (застереження застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються.

Тобто, відповідач, не маючи жодного реального договору щодо подібних (аналогічних) товарів, які були продані на експорт в Україну в той же час, фізично також не міг перевірити країну виробництва ТЗ, який вони взяли за основу із мережі Інтернет.

Щодо наданої відповідачем роздруківки вартості автомобіля RENAULT Modus 1,2 16V та обґрунтування цим числового значення скоригованої митної вартості (а.с.43-45), вона вчинена шляхом фотознімку (скріншоту) екрану комп'ютерного монітору, про що свідчить відкрита панель вікон пошукової програми.

Роздруківка зроблена без перекладу, не містить дати її вчинення, не містить дати розміщення пропозиції продажу цього автомобіля, та найголовніше - не містить даних, що саме цей автомобіль був проданий за договором на експорт в Україну і час його експорту збігається з часом експорту ТЗ ОСОБА_1 або є максимально наближеним до цього часу, як того вимагає застосований відповідачем метод. Роздруківка також не надавалась позивачу чи брокеру при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Крім того, роздруківка не дозволяє вважати товари подібними (аналогічними) з наступних підстав:

- з роздруківки неможливо встановити країну-виробника товару, що на ній представлений:

- у договорі та в інших документах на транспортний засіб ОСОБА_1 зазначена марка автомобіля RENAULT Modus 1.2 75, на роздруківці з інтернету зазначена марка RENAULT Modus 1,2 16V Kombi;

- пробіг автомобіля ОСОБА_1 при продажу становив 153600 км, пробіг автомобіля на роздруківці - 69000 км;

- дата останньої перевірки двигуна автомобіля ОСОБА_1 (технічного огляду, скорочена назва MFK) згідно договору та тимчасового свідоцтва - 09.12.2011р., а дата останньої перевірки двигуна автомобіля на роздруківці -11 місяць 2015 року.

Вказані вище обставини однозначно не дозволяють ідентифікувати ТЗ ОСОБА_1 та ТЗ, зазначений на роздруківці відповідача, як подібні (аналогічні) товари.

Щодо посилання відповідача на Міжнародний договір - Генеральну Угоду з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947). Як зазначалося вище, Сумська митниця посилається на норми статті VII та Додаток 1 до ст. VII про те, що згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити. А формулювання підпунктів "а" і "b" дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

В той же час, відповідно до п. 2 (а) ст. VII оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Ключовим моментом у цьому є встановлення факту подібності (аналогічності) товару та визначення вартості операції з таким товаром, я к и й в ж е п р о д а н и й на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, як того вимагає Митний кодекс України (ст. 60).

За таких обставин, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні ввезеного на митну територію України транспортного засобу - вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MODUS 1.2, календарний рік виготовлення 2011, модельний рік виготовлення 2011, тип кузова універсал, номер кузова (VIN): VF1JP1RG545608509, за заявленою у митній декларації за №205020101/2016/200080 від 07.07.2016 митною вартістю, а тому рішення про коригування митної вартості №/2016/000051/2 від 18.07.2016 підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат, то в силу вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС №805000011/2016/000051/2 від 18.07.2016 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Сумської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 03.10.2016.

Суддя О.М. Кунець