Справа № 824/823/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 жовтня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/823/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.,

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням Головного управління ДФС України у Чернівецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС України у Чернівецькій області звернулося до суду з поданням, в якому просить визнати обґрунтованим рішення Головного управління ДФС України у Чернівецькій області від 03.10.2016 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити подання про визнання обґрунтованим рішення про застосування умовного адміністративного арешту.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти заявленого подання та вказував, що ним подано позов до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасувати рішення від 03.10.2016 р. винесене заступником начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування адміністративного арешту майна платника податків згідно якого засновано умовний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Розглянувши подання, заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно вимог п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

При цьому, особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів визначені статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

Так, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (п. 94.11 ст. 94 Податкового кодексу України).

При цьому, незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, наведених у статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у інформаційних листах від 02.02.2011 р. № 149/11/13-11 та 22.04.2011 р. № 571/11/13-11.

Слід також зазначити, що діюче законодавство не містить визначення "спору про право", тому застосовуючи правові конструкції, де законодавець використовує такий термін, необхідно виходити з системного аналізу правових норм та мети правого регулювання.

Так із змісту ст. 183-3 КАС України та положень ПК України, вбачається, що повноваження по застосуванню адміністративного арешту майна надаються податковому органу для забезпечення виконання цілей оподаткування. Особливий порядок звернення до суду передбачений ст. 183-3 КАС України дозволяє забезпечити оперативне виконання податкових зобовязань. А механізм закріплений положенням про неможливість розгляду справи в скороченому порядку за наявності спору про право, гарантує що в результаті таких дій не буде порушене гарантоване право третіх осіб, чи платника податків.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою здійснення контролю за дотриманням субєктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, 30.09.2016 р. Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області видано наказ №164/орп про проведення фактичної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_3, що здійснює господарську діяльність в магазині "Ластівка" за адресою: Чернівецька область, Хотинський район, с. Грозинці, вул. Головна, 53. На підставі вказаного наказу, 30.09.2016 р. позивачем видано направлення на перевірку №590, №591.

В поданні позивач зазначав, що 30.09.2016 р. відповідач відмовився від підпису у направленнях на проведення перевірки та від допущення посадових осіб Головного управління ДФС у Чернівецькій області до проведення фактичної перевірки, про що складено акти №15/24-15-40/НОМЕР_1 та № 16/24-15-40/НОМЕР_1.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача категорично заперечував законність наказу контролюючого органу про проведення перевірки, посилаючись на відсутність підстав для її проведення.

У зв'язку з відмовою відповідача допустити посадових осіб позивача до проведення фактичної перевірки, 03.10.2016 р. начальник відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_4 звернувся до заступника начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_5 із зверненням про застосування умовного адміністративного арешту на майно платника податків, що перебуває в магазині "Ластівка" за адресою: Чернівецька область, Хотинський район, с. Грозинці, вул. Головна, 53, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3

Розглянувши вказане звернення, 03.10.2016 р. заступником начальника Головного управління ДФС у Чернівецькій області ОСОБА_5 винесено рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (підакцизних товарів), що перебуває в магазині "Ластівка" за адресою: Чернівецька область, Хотинський район, с. Грозинці, вул. Головна, 53, де здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_3

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою суду від 11.10.2016 р. відкрито провадження у справі №824/834/16 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасувати рішення від 03.10.2016 р. винесене заступником начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування адміністративного арешту майна платника податків згідно якого засновано умовний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи незгоду відповідача з рішенням податкового органу щодо наявності підстав для проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування до відповідача адміністративного арешту та стало підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання, суд приходить до висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд вимог Головного управління ДФС у Чернівецькій області в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України суд своєю ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

При цьому, наявність спору про право, в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням.

Таким чином, оскільки положеннями ст. 183-3 КАС України не визначено дій суду в такому разі, суд вважає, що в такому випадку необхідно закривати провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, так як відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183-3, 157, 160 та 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 824/823/16-а за поданням Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвала суду першої інстанції, згідно із ч.1 та 3 ст. 254 КАС України, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3, 7 ст. 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі складена 17 жовтня 2016 р.