Справа № 810/1275/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року м.Київ 810/1275/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити певні дії.

Суть спору: ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суд з позовом до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про зобов'язання Вишгородської районної державної нотаріальну контори в особі державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Пушняк М.О. зняти неправомірно накладений арешт, шляхом вилучення відповідного запису з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна стосовно земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, згідно державного акта НОМЕР_3 від 24.10.2006 (обтяження № 10469011 від 10.11.2010).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що спірний запис про обтяження земельної ділянки був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 у справі №3668/2010 про забезпечення позову, якою був лише накладений арешт та заборона відчуження садового будинку, а не земельної ділянки. Проте, після звернення позивача до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про вчинення дій щодо зняття помилкового накладеного арешту на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) відповідачем було відмовлено у вчинені таких дій з посиланням на те, що Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна, до якого був внесений запис про обтяження, з 01.01.2013 не функціонує, а для роботи з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно необхідна відповідна підстава, зокрема, судове рішення.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача, оскільки вважає, що при первісному накладенні арешту (обтяження) на земельну ділянку без наявності на це правових підстав Вишгородською районною державною нотаріальною конторою були перевищені надані повноваження, що потребує приведення спірних правовідносин у стан, який існував до моменту вчинення порушення.

02.08.2016 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання вих.№723/01-16 від 28.07.2016 (вх.№11974/16 від 02.08.2016) про здійснення розгляду справи без представника Вишгородської районної державної нотаріальної контори.

Присутній у судовому засіданні позивач заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Вказане клопотання позивача було прийнято судом, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

У зв'язку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. № 1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_3, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 24.10.2006.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 у справі №3668/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування втрат на будівництво було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт та заборонено відчуження садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

На підставі вказаної ухвали суду 10.11.2010 о 12:01:52 Вишгородською районною державною нотаріальною конторою, як реєстратором, було накладено арешти та внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про обтяження наступних об'єктів:

- будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 (обтяження №10469765 від 10.11.2010);

- земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (обтяження №10469011 від 10.11.2010).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.04.2013 у справі №2-9/2013 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ТОВ «Корнест» про відшкодування витрат на будівництво.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були накладні на садовий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на підставі ухвали Вишгородського районного суду від 10.11.2010 у справі №3668/2010.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2015 у справі №363/2319/15-ц задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасовано арешт та заборону відчуження садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.11. 2010.

У той же час, за результатом розгляду заяви Вишгородського районного суду Київської області від 20.08.2015 (реєстрацій номер 12916753) про зняття обтяження (арешту нерухомого майна), накладеного на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4), що знаходиться з адресою: АДРЕСА_3, державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Суховим Пилипом Івановичем було прийнято рішення №23825129 від 20.08.2015 про відмову у державній реєстрації обтяження, арешту нерухомого майна на вищезазначену земельну ділянку.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що підставою відмови у знятті обтяження з відповідної земельної ділянки є те, що в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2015 не вказано кадастровий номер земельної ділянки, що унеможливлює здійснення її ідентифікації.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 повторно звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у якій просила суд скасувати арешт, накладений саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2015, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04.02.2016, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Так, зокрема, у вказаних судових рішеннях зазначено про те, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 було накладено арешт виключно на садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, який був скасований ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2015. При цьому, будь-яких обтяжень на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) вказаним судовим рішенням не було встановлено.

Після цього позивач звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою, у якій просив відповідача скасувати помилково накладений на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 арешт на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, Воропаївська сільська рада, СТ «Авіатор».

Розглянувши вказану заяву, відповідач листом №322/01-16 від 23.03.2016 повідомив позивачу про неможливість скасування арешту, накладеного на відповідну земельну ділянку, оскільки накладання арешту було здійснено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, який після 2013 року не функціонує, у зв'язку зі створенням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач зазначив про те, що він не має повноважень щодо вчинення дій з виправлення помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка була допущена реєстратором в Реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (далі Закон №1952, в редакції яка була чинна на момент встановлення обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2).

Відповідно до ст.2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

У той же час, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010 №1878, яким Закон №1952 був викладений у новій редакції, передбачено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

При цьому, пунктом 3 цього ж Розділу було обумовлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація правочинів, іпотек, відомостей про обтяження нерухомого майна проводиться нотаріусами, реєстраторами юридичної особи, яка належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Порядок ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, унесення (одержання) інформації до (з) нього станом на моменту внесення спірного запису про обтяження був встановлений Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №31/5 від 09.06.1999 (далі-Положення №31/5, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1.1 Положення №31/5 Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон.

Згідно з п. 1.5 Положення №31/5 реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є, серед іншого, державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон.

Пунктом 2.1 Положення №31/5 передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є:

п. 2.1.1. - накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

п. 2.1.2. - заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається:

- державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна;

- посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна;

- судами і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

Відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об'єкти нерухомого майна вносяться Реєстратором до Реєстру заборон у день їх надходження (п.2.5 Положення №31/5).

Згідно з п.4.3 Положення №31/5 реєстратор несе відповідальність за помилки, допущені ним при внесенні записів до Реєстру заборон, наданні витягів, а також за неправомірну відмову в унесенні записів до Реєстру заборон та наданні витягів.

Як вбачається з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №55390753 від 17.03.2016, запис №104469011 про накладення арешту на відповідну земельну ділянку був вчинений на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010.

Однак, як зазначено вище, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 у справі №3668/2010 був накладений арешт та заборонено відчуження лише садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Будь-яке обтяження щодо земельної ділянки зазначеною ухвалою встановлено не було.

Водночас, відповідачем на підставі вказаного судового рішення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено два записи про обтяження - як садового будинку, так і земельної ділянки, на якій він розташований, за відсутності при цьому будь-якої правової підстави на це.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що Вишгородською районною державною нотаріальною конторою було безпідставно внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження вищевказаної земельної ділянки (реєстраційний номер 10469011 від 10.11.2010), чим було перевищено надані їй повноваження, що є підставою для визнання таких дій відповідача протиправними та скасування спірного запису про обтяження.

Відповідно до ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі цього, суд, з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Вишгородської державної районної нотаріальної контори по внесенню до Єдиного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна запису №10469011 від 10.11.2010 про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, а також скасувати цей запис.

У той же час, захист порушеного права позивача також потребує внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з приводу чого суд зазначає наступне.

Процедура використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі разом - Реєстри) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно визначена Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1844/5 (далі-Порядок №1844/5).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1844/5 терміни у цьому Порядку вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до зазначеного Закону.

У свою чергу, пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Відповідно до п.3 Порядку №1844 відомості Реєстрів використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про обтяження речових прав на нерухоме майно, у тому числі обтяжень податковою заставою, під час проведення державної реєстрації прав з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв/запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.

Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв /запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 6 Порядку №1844 встановлено, що перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Згідно із п. 7 Порядку №1844 державний реєстратор переносить до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна, відомості записів, наявні у Реєстрах, у частині, що стосується такого об'єкта.

У разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав.

Отже, Порядком №1884 закріплена можливість використання та перенесення державним реєстратором записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у тому числі, з метою подальшого припинення обтяження.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить про наступне:

- інформація про зареєстровані до 01.01.2013 р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна права та обтяження на нерухоме майно автоматично не переносяться до інформаційної бази Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не відображаються в ньому;

- права та обтяження, зареєстровані до 01.01.2013 р. у Реєстрах відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, вважаються дійсними;

- у державних реєстраторів відсутні повноваження щодо внесення до будь-якого з Реєстрів, які фунціонали до 01.01.2013 відповідних змін, оскільки такі Реєстри є архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

- державний реєстратор має право переносити записи про обтяження об'єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у тому числі, з метою подальшого припинення обтяження.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено відповідним Порядком, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 (діла - Порядок №3502/5).

Пунктом 1.3 Порядку №3502/5 передбачено, що рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

У разі прийняття рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав нотаріусом як спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора (далі - нотаріус), один примірник рішення нотаріус видає або надсилає рекомендованим листом заявнику, а другий примірник передає органу державної реєстрації прав за місцем розташування такого нерухомого майна у порядку, встановленому Мін'юстом України, для долучення його до реєстраційної справи.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Згідно з п. 2.3 Порядку №3502/5 заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року N 703.

Пунктом 2.6 Порядку №3502/5 передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до пунктів 2.10-2.11 Порядку №3502/5 за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

Таким чином, скасування відповідачем запису про обтяження, який наявний в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, здійснюється у наступний спосіб та порядок:

- запис має бути спочатку перенесений з цього реєстру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- на підставі судового рішення про скасування цього запису державний реєстратор (нотаріус) приймає рішення про скасування запису Державного реєстру прав на нерухоме майно;

- на підставі прийнятого рішення про скасування запису Державного реєстру прав державний реєстратор (нотаріус) скасовує запис Державного реєстру прав.

Як вбачаться з позовної заяви, позивач просить суд зобов'язати відповідача зняти неправомірно накладений на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_2 арешт, шляхом вилучення відповідних записів з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Проте, суд вважає, що позивачем було невірно сформульовано позовну вимогу, а саме: невірно обраний спосіб захисту порушеного права, що, однак, у даному випадку не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки обґрунтованість позовних вимог підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати Вишгородську районну державну нотаріальну контору перенести з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 10469011 від 10.11.2010), а також вчинити необхідні дії по скасуванню цього запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. підлягає стягненню на його користь з Вишгородської державної районної нотаріальної контори.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправними дії Вишгородської державної районної нотаріальної контори по внесенню до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису з реєстраційним номером 10469011 від 10.11.2010 про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

3.Скасувати запис з реєстраційним номером 10469011 від 10.11.2011, внесений Вишгородською державною районною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, про арешт нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

4.Зобов'язати Вишгородську державну району нотаріальну контору перенести з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис з реєстраційним номером 10469011 від 10.11.2010 про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

5.Зобов'язати Вишгородську державну району нотаріальну вчинити необхідні дії по скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстрайційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - 10469011 від 10.11.2010).

6.Стягнути на користь ОСОБА_1 (04053, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Вишгородської районної державної нотаріальної контори (07300, Київська область, місто Вишгород, вулиця Кургузова, будинок 13).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.