Справа № 725/4568/16-а
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4568/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобовязання відповідача виконати перерахунок пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати з урахуванням фіксованої індексації пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 01.08.2010 року вона перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказувала на те, що при визначенні розміру її пенсії відповідачем не були враховані суми матеріальної допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, а також індексації, які входили до складових її заробітної плати, у звязку з чим 05.09.2016 року вона звернулась до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

До вказаної заяви нею було додано довідку про складові заробітної плати від 05.08.2016 року №07/210 до якої включено всі складові заробітної плати з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових коштів.

У відповідь на свою заяву нею було отримано лист відповідача від 14.09.2016 року, яким відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Вважає таку відмову неправомірною та такою, що суперечить вимогам закону, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Крім того, вказувала що останнє її місце роботи віддалене від місця проживання на даний момент, а тому їй знадобився певний період часу для отримання довідки про складові заробітної плати, а також у звязку з проблемами зі здоровям вона не змогла своєчасно подати заяву про перерахунок пенсії. Таким чином, вважає, що строк звернення до суду неї пропущено з поважних причин.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними; визнати неправомірними рішення та дії відповідача щодо відмови в донарахуванні пенсії, виходячи із сум заробітної плати до якої включені суми допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових коштів; зобовязати відповідача здійснити з 27.03.2016 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату від 05.08.2016 року №07/210, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90 % суми заробітної плати з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням фіксованої індексації пенсії і продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати при обчислені пенсії протягом усього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини; вирішити питання про судові витрати в порядку ч. 1 ст. 94 КАС України.

В судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, а також письмові заперечення в яких просила відмовити в задоволенні позову у звязку з тим, що суми матеріальної допомоги та індексації не входять до складових заробітної плати державного службовця і мають не регулярний характер, а подана позивачем довідка передбачена для призначення пенсії, а не її перерахунку. Крім того, зазначала, що у чинному на момент розгляду справи Законі України «Про державну службу» поняття матеріальної допомоги відсутнє, а з 01.01.2015 року пенсія державним службовцям нараховується в розмірі 60 % суми заробітку.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно п. 10 ст. 3 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в головному Управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу» та з 27.10.2008 року їй було призначено пенсію в розмірі 90 % від суми заробітної плати (а/с 8,12).

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 05.08.2016 року №156/07/103-16 позивачу було видано довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому також повідомлено, що у раніше виданій довідці від 22.10.2008 року виявлено помилки, а саме занижено суму надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи у жовтні 2006 року, січні та листопаді 2007 року, а також занижено суму премії за листопад 2007 року (а/с 11).

Зі змісту виданої позивачу довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 05.08.2016 року вбачається, що до неї включено інформацію про виплати, до складу яких входить матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем та на оздоровлення, а також індексація, премії і надбавки (а/с 10).

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що на всі виплати, зазначені в довідці, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

05.09.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату та усіх її складових, зазначених у вказаній довідці на що відповідним листом відповідачем було відмовлено у здійснені такого перерахунку посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, а також для вирішення соціально-побутових питань, індексація, не є складовими заробітної плати державного службовця та їх врахування при обчисленні пенсії не передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», при цьому чинною на момент звернення ст.. 37 Закону України «Про державну службу» порядку перерахунку пенсії не передбачено (а/с 9, 12).

Разом з тим, суд вважає, що така відмова відповідача є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 6, ч. 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент нарахування пенсії позивачу, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію, передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2014 року №5, відповідно до яких до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З аналізу положень ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходить, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються зокрема суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому суми виплат, вказані у довідці від 05.08.2016 року Мінсоцполітики України, не входить до зазначеного переліку.

Окрім того, як вбачається з вказаної довідки на всі виплати, включені у довідку, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. (в редакції до 08.07.2010р.) об'єктом оподаткування є: фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Згідно ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року №114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, матеріальна допомога, сума індексації заробітної плати, премії, грошова винагорода, з яких сплачувались страхові внески, входять до складу додаткової заробітної плати та враховуються при обчисленні розміру пенсії позивача.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, отже відповідач безпідставно відмовив в перерахунку пенсії позивачу, виходячи з даних, зазначених в довідці від 25.04.2016 року №1375/04.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є необґрунтованими.

Таким чином, відповідач неправомірно відмовився включати в перерахунок пенсії позивача заробітну плату з врахуванням всіх видів оплати праці, які позивач отримувала перед виходом на пенсію і на які нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, проте з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Системний аналіз вище вказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога, сума індексації заробітної плати, премії, надбавки входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні її пенсії позивачу, а тому остання обґрунтовано звернула до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надала відповідну довідку про складові заробітної плати.

У відповідності до абз. 3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 05.09.2016 року, а відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту її звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідач не мав відповідних даних про складові заробітної плати, а отримав їх тільки 05.09.2016 року разом з відповідною заявою, а тому вимоги позивача про здійснення відповідного перерахунку з 27.03.2016 року задоволенню не підлягають та заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду є безпідставною.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязання відповідача в подальшому продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації при обчисленні пенсії протягом всього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини, оскільки така вимога позивача стосується зобовязання відповідача виплачувати пенсію у майбутньому, у звязку з чим на теперішній час відсутній предмет спору, а саме рішення, дія чи бездіяльність субєкта владних повноважень, який можливо було перевірити на предмет відповідності вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, захисту в судовому порядку підлягають порушені права, а не можливість їх порушення у подальшому.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Однак, згідно ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням вище викладеного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19,22,46 Конституції України, ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу, ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними рішення та дії управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у донарахуванні пенсії ОСОБА_1, виходячи із сум заробітної плати до якої включені суми матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації грошових доходів.

Зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 05.09.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати від 05.08.2016 року №07/210 в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90 % сум заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням фіксованої індексації пенсії.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_2 О. І.