Справа № 640/13719/16-а
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 201 від 07.06.2016 року про відмову в проведенні їй перерахунку пенсії; зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести їй перерахунок пенсії державного службовця, у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», відповідно до довідки ОСОБА_2 державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області про заробітну плату № 04-43/691 від 25.05.2016 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2007 році в розмірі 90 % (девяносто відсотків) від суми заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі без обмежень граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, починаючи з 01 червня 2016 року та провести відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з липня 2007 року вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Київському районі м. Харкова та отримує пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, яку призначено в розмірі 90% від суми заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді начальника УДК України у Київському районі м. Харкова ГУ ДКУ у Харківській області. Зазначає, що 03.06.2016 року вона зверталась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку із підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати державним службовцям на підставі виданої УДКС України у Київському районі м. Харкова довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 04-43/691 від 25.05.2016 року. Відповідно до вказаної довідки, за означеною посадою сума заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, становить 8 439,17 грн. Проте рішенням відповідача № 201 від 07.06.2016 року, яке вона отримала 31.08.2016 року, їй було відмовлено в проведені перерахунку пенсії, з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року виключено пункт 4 і змінено пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, якими передбачалось право пенсіонерів на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям; пунктами 1, 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-УПІ від 10.12.2015 року, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (у тому числі стаття 37-1) втратив чинність; стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; в період з 01.05.2016 року будь-які нормативні акти, в яких викладено умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій, а також умови затвердження форми довідки про заробітну плату для перерахунків пенсій державним службовцям Кабінетом Міністрів України, не приймалися, з 01.05.2016 року скасовані законодавчі норми щодо перерахунку пенсій державним службовцям.

Разом з тим, як вказує позивач оскільки їй пенсія була призначена після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-Х11, то вона має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. При цьому, заробітна плата для перерахунку пенсії визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Окрім цього вважає, що при вирішення питання щодо визначення розміру пенсії при перерахунку у відсотках від заробітної плати має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії 90%, а тому внесені Законом № 76-УІІІ від 28.12.2014 року зміни до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, а не перерахунку вже призначеної пенсії. При цьому, стаття 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII стосується також порядку призначення пенсії державним службовцям, що підтверджено пунктами 2, 10, 12 Прикінцевих положень цього Закону. Враховуючи вищезазначені обставини, вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в адміністративному позові.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило, надали до суду письмові заперечення, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі за необґрунтованістю та безпідставністю. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути адміністративний позов за відсутністю сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Таким законами є Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (№1058-ІУ від 09.07.2003р.) та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсій окремим категоріям громадян. До спеціальних законів відноситься у тому числі Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, відповідно до статті 37 якого було призначено ОСОБА_1 пенсію за віком.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до спеціальних законів (у тому числі Закону України «Про державну службу») та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, що у 2007 році позивачу призначена пенсія державного службовця за нормами Закону України «Про державну службу». Заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 подала до управління 03.06.2016 року. До заяви додана довідка про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №04-43/691 від 25.05.2016 про складові заробітної плати за період з 01.12.2015 року.

Слід зазначити, що закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, прийнятий в особливом, порядку парламентом або безпосередньо народом, який визначає відправні засади правового регулювання суспільних відносин.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються права, свободи, обов'язки людини і громадянина, регулюють найбільш соціально значущі, типові, сталі суспільні відносини.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-УІІІ (ділі по тексту - Закон №76), згідно з пунктом 2 частини 11 якого текст статті 37-1 Закону №3723 викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яким передбачались умови та порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям, виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року.

10 грудня 2015 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про державну службу» №889-УІІІ, який набув чинності 01 травня 2016 року. В статті 90 вищезазначеного Закону зазначається, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» була прийнята для забезпечення реалізації статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.

Разом з тим, відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889- VIII, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993р №3723-ХІІ визнано таким, що втратив чинність, крім статті 37. За таких обставин, суд не приймає посилання позивача на те, що підставою перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям є підвищення заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року оскільки є недоцільним у звязку з тим, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у звязку з чим в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 22, 58, 64, 92 Конституції України, статтями 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

В судовому засіданні 30 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст постанови виготовлено 05 жовтня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях