Справа № 814/264/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/264/16

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Середа О. Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И Л А :

18.02.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» звернулось з адміністративним позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 16.12.2015р. № 504010000/2015/000007/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації № 504010000/2015/00076, посилаючись на те, що митний орган за наявності повного пакету документів для митного оформлення товару за основним методом протиправно відмовив в такому оформленні.

Відповідач заперечував проти позову та зазначав, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані декларантом документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування, документальне обґрунтування заниження ціни). У зв'язку з викладеним, у відповідності до вимог ч.3 ст.53 МК України, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, проте, декларант додаткові документи надав не в повному обсязі. Відповідач зазначив, що, оскільки декларантом не було подано в установлений строк необхідних документів, митний орган визначив митну вартість товару самостійно на підставі наявних у нього відомостей про вартість подібних (аналогічних) товарів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016р. позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у позові у повному обсязі.

В звязку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

01.04.2013р. між ВАТ "Єдина торгова компанія" (РФ) (продавець) і ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" (покупець) укладений контракт № RF/RD/79-13/11-М, відповідно до якого продавець зобовязувався поставити товар на умовах СРТ на ст. Жовтнева Одеської залізниці згідно правил ІНКОТЕРМС - 2010, що включає в себе всі витрати по його доставці до вказаного місця.

Крім того, умовами контракту з урахуванням внесених змін додатковою угодою від 27.04.2015р. № 15 сторони визначили, що вартість товару за одну тону в перерахунку на 100% основної речовини розраховується за формулою: FОВ МЕD Low мінус 39, 33 доларів США, де середня котировка FОВ МЕD Low публікується агентством IСIS і розраховується на підставі IСIS ргiсing Саustic Soda (Europe, Меditerranean) weekli report за два місяця попередніх відвантажень з 21 числа першого місяця по 20 число другого місяця. Розрахована вказаним чином ціна зазначається в Специфікації, що підписується Сторонами до 25 числа місяця, що передує місяцю відвантаження.

На виконання вимог зазначеного контракту на імя ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" надійшов товар: каустична сода, натр їдкий

З метою декларування вказаного товару 16.12.2015р. позивач подав до Миколаївської митниці ДФС електронну митну декларацію за № 504010000/2015/003101.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості зазначеного товару по кожній митній декларації позивачем були подані наступні документи: контракт від 01.04.13 р. № RF/RD/79-13/11-М та додаткові угоди до нього в т.ч. № 15, специфікація від 21.10.2015 р. № 30, інвойс від 24.11.2015 р. № SK-83, а також накладна СМГС 20709437, 20709557, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю, сертифікат походження товару від 24.11.2015р. RUUA НОМЕР_1, сертифікат якості №№ 1401, 1402 (п.44 декларації). Митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані декларантом документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування, документальне обґрунтування заниження ціни).

Судом також зясовано, що при занесені декларацій позивача до програми Інспектор спрацював ризик відносно митної вартості товару, тобто, програма автоматично перевела декларацію до групи ризик та визначила обовязковість додаткових заходів, які повинен здійснити інспектор з метою забезпечення належного контролю митної вартості товару. При цьому спрацювало дві форми контролю ФК №105-2 та ФК 106-2.

Так, форма контролю ФК № 105-2 передбачає, що існує можливе заниження митної вартості товару і митному органу необхідно здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

За формою контролю ФК № 106-2 ФК передбачено, що заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж при попередньому митному оформленні такого товару одержувача.

Програма Інспектор автоматично перевела декларацію позивача до групи ризику з одночасним визначенням здійсненням обовязкових додаткових заходів. Зокрема, такими обовязковим додатковим заходом є предявлення митному органу додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.53 МК України, митниця повідомила декларанта про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: бухгалтерську документацію щодо оплати складових митної вартості, страховий поліс, щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням ціни товару, зокрема, витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування, заниження ціни на 39,33 дол. США, експертні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких зазначається.

На виконання зазначеної вимоги та на підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її визначення позивач надав відповідачу листом від 16.12.2015 р. № 410/101-10: біржові котирування Caustik Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS pricing за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов контракту та Специфікації № 30, датовані 21.10.2015, 25.09.2015, 02.10.2015, 09.10.2015, 16.10.2015.

Згідно наданої позивачем інформації щодо біржових котирувань, ціна на товар за Специфікацією № 29 складала 250, 67 доларів США та розраховувалась ним як різниця між середньою котировкою за мінусом 40 доларів США, що відповідало умовам пункту 2.3 контракту.

Щодо надання платіжних доручень відповідачу повідомлено, що оплата за даний товар буде здійснена протягом 12 днів з дати відвантаження товару. Позивач у відповіді також зазначав, що інші витребувані відповідачем в запиті документи відсутні, оскільки за умовами контракту товар не страхувався; а інші договори (угоди, контракти) із третіми особами, повязаними з контрактом на поставку товару не укладались.

З огляду на надання позивачем неповного пакету додаткових документів, витребуваних відповідачем, на підставі ч.1 ст.55 МК України останнім було здійснено коригування митної вартості заявленого товару та визначено її за другорядним методом (за ціною з подібними (аналогічними) товарами, про що 16.12.2015р. прийнято відповідне рішення № 504010000/2015/000007/1.

На підставі зазначеного рішення про коригування митної вартості товару відповідачем винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504010000/2015/00076.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з не наведення у рішеннях про коригуванні митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товари, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, в звязку з чим застосування митницею іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів є безпідставним.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 вищезазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу ст. 53 МК вбачається, що МК передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це, також, відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. № 3018-IV Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що всі необхідні документи, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товарів, були надані відповідачу, до яких в нього не було зауважень.

Відповідач витребував додаткові документи, посилаючись в електронних повідомленнях митниці на відсутність підтвердження витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування, документальне обґрунтування заниження ціни.

Проте, вказані обставини жодним чином не свідчать про не підтвердження позивачем митної вартості заявленого ним до декларування товару.

Необхідно враховувати, що відповідно до п.8 ч.2 ст.53 МК України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Оскільки відповідно до умов поставки товар не страхувався, а витрати на транспортування включені до вартості товару, вимоги митниці щодо надання неіснуючих документів слід вважати безпідставними.

У відповіді на вимогу митниці про надання додаткових документів ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" повідомив про неможливість наданні і платіжного доручення про попередню оплату товару, оскільки за умовами договору оплата здійснюється протягом 12 днів з дня відвантаження товару.

Хибними є доводи відповідача про ненадання документів, що обґрунтовують заниження ціни, оскільки разом з контрактом від 01.04.2013р. до декларації надана додаткова угода від 27.04.2015р., якою змінений п.2.3 контракту щодо визначенні ціни товару в бік зменшення (а.с.24, 26-27).

Відповідно до ч.6 ст.54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно, наслідки від ненадання декларантом додаткових документів у вигляді відмови у митному оформленні товарів можуть бути застосовані, якщо вимога про надання додаткових документів дійсно мала під собою підстави. Проте, жодної з підстав, встановленої ч.3 ст.53 МК України, в ході судового розгляду справи не встановлено.

Стосовно доводів скаржника про те, що дійсною причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, колегія суддів зазначає наступне.

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, як обов'язкової умови з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Враховуючи незаконність вимог митного органу про витребування від декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, незаконними є і наслідки від неповного надання декларантом додаткових документів у вигляді відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.

Аналіз наведених обставин дає підстав для висновку, що митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам МК України, в зв'язку з чим рішення від 16.12.2015р. № 504010000/2015/000007/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504010000/2015/00076є протиправними та правильно скасовані судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий Н.В.Вербицька

Суддя О.В.Джабурія

Суддя А.В.Крусян