Справа № 2-а-10517/08
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 р. Справа № 2-а-10517/08

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

при секретарі судового засідання: Задерей Ірина Василівна

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2. ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області

до: Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці

про: стягнення коштів, витрачених в порушення чинного законодавства в сумі

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області (далі - КРУ у Вінницькій області, позивач) до Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці (далі відповідач) про стягнення до державного бюджету коштів в сумі 81346,03 гривень, використаних в порушення чинного законодавства на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці за період з 1 січня 2005 року по 01 березня 2008 року встановлено ряд порушень ним положень нормативно-правових актів у бюджетній сфері. За результатами проведеної перевірки було винесено акт ревізії від 23 травня 2008 року №04-07/11, який засвідчував факти незаконного та нецільового використання відповідачем бюджетних коштів.

Листами КРУ у Вінницькій області від 25 червня 2008 року №04-17/4425 та від 29 липня 2008 року №04-17/5383 на адресу останнього були надіслані обовязкові вимоги про вжиття заходів для поновлення незаконних видатків та перерахування зазначених коштів в повному обсязі в дохід державного бюджету. Проте, зазначені вимоги виконані не були, відтак заходи щодо повернення бюджетних коштів відповідачем не здійснені.

Оскільки відповідачем не забезпечено виконання законних вимог позивача, Контрольно-ревізійне управління у Вінницькій області, на підставі Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення до державного бюджету коштів в сумі 81346,03 гривень, використаних в порушення чинного законодавства на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням.

Ухвалою суду від 01 вересня 2008 року за поданим адміністративний позовом відкрито провадження у справі та призначено засідання з її розгляду (а.с.89,90, т.с.1).

В ході розгляду адміністративної справи представником відповідача на підставі ст. 81 КАС України було заявлено клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи, мотивуючи клопотання тим, що для зясування питань, які мають значення для справи необхідні спеціальні знання у галузі бухгалтерського обліку. До заявленого клопотання представник позивача надав перелік питань, які необхідно поставити на розгляд експерта.

Ухвалою суду від 09 квітня 2010 року заявлене представником позивача клопотання було задоволено, а у адміністративній справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої було доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Разом із тим, провадження у справі було зупинено до отримання відповідного висновку експерта (а.с.192-195, т.с.1).

Відповідно до зазначеної ухвали експерту було поставлено наступні питання:

- Чи підтверджується незаконність використання госпрозрахункових коштів на потреби діяльності річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці на загальну суму 57863,05 грн., встановлена актом ревізії від 23.05.2008 року №04-07/11?

- Чи підтверджується встановлений перевіркою факт використання бюджетних коштів за нецільовим призначенням в сумі 10367,64 грн.?

- Чи підтверджуються висновки ревізії щодо незаконного нарахування заробітної плати працівникам річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці, незаконного нарахування начальнику річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці ОСОБА_4 винагород за виконання особливо важливих завдань та незаконного відрахування до соціальних фондів на загальну суму 9316,58 грн.?

- Чи підтверджується встановлений перевіркою факт безпідставного списання паливно-мастильних матеріалів (бензину) на суму 2459,01 грн.?

- Чи підтверджуються зазначені в акті ревізії від 23.05.2008 року №04-07/11 висновки щодо використання бюджетних коштів на міжміські телефонні розмови в сумі 1339,75 грн. на цілі, не повязані з виконання функцій установи?

22 жовтня 2010 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшов висновок судово-економічної експертизи від 30.09.2010 року №1601 (а.с.216-224, т.с.1).

Зазначена обставини стала підставою для поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду, що і було зроблено судом відповідно до ухвали від 26 жовтня 2010 року (а.с.226-227, т.с.1).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, представник позивача вказала на те, що законні вимоги про усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці, відповідач у судовому порядку не оскаржував.

Представники відповідача позовні вимоги визнали частково на суму 13659 гривень. Щодо решти позовних вимог заперечували, разом із тим, звертали увагу суду на те, що акт ревізії підписаний із запереченнями.

Крім того, під час судового засідання в якості свідка був допитаний ОСОБА_5 провідний контролер-ревізор КРУ у Вінницькій області. Свідок суду повідомив суду про порушення законодавства, що були виявлені під час перевірки. На думку свідка, відповідачем проводилось покриття за рахунок коштів державного бюджету витрат на оплату праці осіб, які здійснювали госпрозрахункову діяльність відповідача, що призвело до незаконного використання бюджетних коштів в загальній сумі 57863,05 гривень.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2008 року, Контрольно-ревізійним управлінням у Вінницькій області проведено ревізію фінансово господарської діяльності Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці за період з 1 січня 2005 року по 1 березня 2008 року.

У ході зазначеної ревізії встановлено ряд порушень вимог законодавства, які відображено в акті ревізії від 23 травня 2008 року №04-07/11 (далі - Акт ревізії) (а.с.37-88, т.с.1).

Ревізією, зокрема, встановлено, що:

- в порушення вимог п. 9, 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою КМУ від 28 лютого 2002 року №228, п. 3.2 Порядку утворення цін на додаткові платні послуги, які надаються аварійно-рятувальними службами, умов їх надання та справляння плати за ці послуги, затвердженого Наказом Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 16 липня 2002 року №176/547/211, відповідачем проводилось покриття за рахунок коштів державного бюджету витрат на оплату праці осіб, які здійснювали госпрозрахункову діяльність відповідача, що призвело до незаконного використання бюджетних коштів в загальній сумі 57863,05 гривень;

- в порушення п. 5 Порядку №228 відповідачем було використано бюджетні кошти на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим бюджетним асигнуванням, кошторису (плану) використання, що призвело до нецільового використання бюджетних коштів в сумі 10367,67 грн., які підлягають поверненню в дохід державного бюджету;

- в порушення п.1.4.1 Наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10 липня 2006 року №431 «Про упорядкування умов оплати праці та установлених схем тарифних розрядів працівників бюджетних установ, закладів та організацій МНС України» відповідачем головному бухгалтеру ОСОБА_3 та бухгалтеру ОСОБА_6 в 2006-2007 роках встановлено надбавки за високі досягнення в розмірі 50% та за інтенсивність в розмірі 25%, що призвело до незаконного нарахування заробітної плати в сумі 4576,47 грн. та відповідно проведено відрахування до соціальних фондів в сумі 1656,68 грн. Крім того, ОСОБА_4 в 2006 році виплачувались винагороди за виконання особливо важливих завдань, які не оформлялись додатковою угодою, як це передбачено контрактом укладеним з Головним управлінням реагування на надзвичайні ситуації на водних обєктах України, внаслідок чого йому незаконно нараховано та виплачено 2263,9 грн. та відповідно зайво перераховано до соціальних фондів 819,53 грн.;

- в порушення п.2.3 Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування обєктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 15 грудня 2003 року №495/369, відповідачем при списанні з обліку пошкодженого при наданні платних послуг з водолазного обстеження Глибочинської ГЕС гідрокостюму, закупленого за кошти державного бюджету вартістю 3279 грн., не забезпечено відшкодування його вартості з замовника обстеження.

Крім того, ревізією встановлені факти незаконного списання паливо-мастильних матеріалів на загальну суму 2459,01 грн., та випадки оплати за рахунок бюджетних коштів приватних міжміських телефонних розмов на суму 1339,75 грн. Також, встановлено, що відповідачем не забезпечено повернення до державного бюджету коштів витрачених не за цільовим призначенням в сумі 10367,64 грн.

Вищезазначені порушення чинного законодавства, на думку позивача, призвели до незаконного та нецільового використання бюджетних коштів в загальній сумі 81346,03 грн., які підлягають поверненню до державного бюджету.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Згідно ст.9 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні вiд 26.01.1993 № 2939-XII однією з функцій контрольно-ревізійних підрозділів (відділів, груп) у районах, містах і районах у містах є проведення у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому. Інспектування проводиться у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Судом під час судового розгляду адміністративної справи було досліджено висновок судово-економічної експертизи від 30.09.2010 року №1601 (а.с.216-224, т.с.1), на вирішення якої відповідно до ухвали суду від 09 квітня 2010 року були поставленні відповідні питання, які безпосередньо стосуються встановлення у господарській діяльності відповідача фактів нецільового (не за призначенням) та незаконного використання бюджетних коштів.

Суд, оцінюючи вказаний висновок експерта, вважає що він відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України є належним та допустимим доказом, крім того, безпосередньо стосується самого предмету розгляду.

В матеріалах експертного висновку проведено дослідження і надано відповіді на поставлені питання, які беруться судом до уваги при вирішення справи по суті.

Так, з оглянутого висновку експертизи вбачається, що за результатами дослідження фінансових документів відповідача та обставин викладених в Акті ревізії, знайшли своє підтвердження лише факт використання бюджетних коштів за нецільовим призначенням в сумі 10367,64 грн., факт безпідставного списання паливно-мастильних матеріалів (бензину) в сумі 1951,61 грн. та факт використання бюджетних коштів на міжміські телефонні розмови в сумі 1339,75 грн. на цілі, не повязані з виконанням функцій установи.

Решту порушень, викладених в Акті перевірки щодо незаконного та нецільового використання бюджетних коштів, експертне дослідження не підтвердило.

Таким чином, з системного аналізу висновку експертизи, судом встановлено, що факти незаконного та нецільового використання відповідачем бюджетних коштів, які відображені в Акті перевірки, не знайшли свого підтвердження в повній мірі, оскільки не відповідають фактичним даним бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства.

Відтак, на думку суду, поверненню до державного бюджету як незаконно використанні підлягають лише кошти в сумі 13659 гривень, оскільки в ході судового розгляду адміністративної справи заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження лише на зазначену суму.

Разом із тим, суд приймає до уваги заяву відповідача, в якій він вказав, що позовні вимоги КРУ у Вінницькій області в сумі 13659 грн. визнає.

На момент розгляду справи по суті відповідач не надав доказів відшкодування незаконно витрачених бюджетних коштів.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні однією з функцій Головного контрольно-ревізійного управління України, Контрольно-ревізійних управлінь в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі є проведення у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Згідно п. 10 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993 року № 2939-ХП органам державної контрольно-ревізійної служби надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою, не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених ревізією порушень законодавства.

В силу ч.1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідачем не повернуто в дохід державного бюджету незаконно виплачених коштів в сумі 13659 грн., суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині, оскільки решта заявлених позовних вимог під час розгляду справи свого підтвердження не знайшла.

Що стосується розподілу судових витрат, то згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Проте, позивачем не надано до суду підтвердження понесених ним будь-яких судових витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Річкового координаційного аварійно-рятувального центру м. Вінниці до Державного бюджету кошти у сумі 13659 (Тринадцять тисяч шістсот п"ятдесят дев"ять ) гривень в зв"язку із порушенням вимог чинного законодавства, на р/р 0002 в ГУДК у Вінницькій області, МФО 802015, ЗКПУ 34701167, код доходів 24060300.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя/підпис/ ОСОБА_7

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: