Справа № 459/2439/16-а
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2439/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Сокальського обєднаного УПФ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

Встановив:

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому, із врахуванням усних пояснень її представника в судовому засіданні, просить визнати протиправними (неправомірними) дії відповідача щодо нарахування і виплати їй пенсії в розмірі, меншому за прожитковий мінімум в період з 01.09.2015 року по сьогодні та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй пенсію у розмірі, не меншому прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за цей період і на майбутнє, до зміни в законодавстві, стягнути з відповідача сплачені судові витрати на її користь. На обґрунтування позову послалася на те, що 10.06.2014 року їй призначено пенсію за віком. Вказує, що її трудовий стаж на момент виходу на пенсію становить 32 роки 10 місяців 4 дні. Зазначає, що отримувала пенсію до 01.09.2015 року у розмірі 949,00 грн. З 30.09.2015 року прожитковий мінімум зріс, а її пенсія складає все ж 949,00 грн., яку вона отримує. Тому вважає, що їй щомісячно з 01.10.2015 року і до 30.05.2016 року не доплачувалося 125,00 грн.

Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, у якому, посилаючись на ч.1 ст.26, абз. 1-2 п.7.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю просить такий задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, вказаних у запереченні на позовну заяву, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 10.06.2014 року призначена дострокова пенсія за віком, розмір якої згідно з довідкоюСокальського обєднаного УПФ України у Львівській області з 01.09.2015 року становить 949,00 грн.

Саме такий розмір пенсії позивач отримує з 01.09.2015 року.

Трудовий стаж позивача згідно з наявною у матеріалах справи копією трудової книжки складає понад 30 років.

Не погоджуючись з призначенням та виплатою відповідачем пенсії у вказаному вище розмірі, позивач звернулася до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується".

Згідно зі статтею 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом".

Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу 1963 року (скасований 1 вересня 2005 року) передбачено, що суди виносять рішення у справі на підставі Конституції ( 254к/96-ВР ), інших актів законодавства або міжнародних договорів України у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3-5 статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості. Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Мінімальний розмір пенсії за віком підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості. Максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до абз. 1 п.2 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 1 листопада 1996 року №9 оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Згідно з абзацом 3 частини 2статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

ОСОБА_3 того, згідно з частиною 3 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 949 грн., з 1 вересня 2015 року - 1074 грн., з 1 травня 2016 року 1130 грн.

Отже, виходячи з вимог Конституції України, норми якої мають найвищу юридичну силу і пряму дію, а також положень законів України про Державний бюджет України на 2014 - 2016 роки, пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Власне, положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 22 КАС України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку про порушення відповідачем гарантованого основним Законом права позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, а відтак нарахування та виплата пенсії в розмірі, який є значно нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними.

Так як розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.09.2015 року.

Щодо зобовязання нарахувати та виплатити пенсію і на майбутнє до зміни в законодавстві, слід зазначити, що відповідно до вимог ст..ст. 2, 5, 6, 17 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки права, порушення яких вже відбулося, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст.6 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України)

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав встановлювати будь-які зобовязання на майбутнє.

За наведених обставин суд вважає, щопозов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору (ст.94 КАС України, п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Сокальського обєднаного УПФ України у Львівській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_3 пенсії у сумі нижче рівня прожиткового мінімуму.

Зобов'язати Сокальське обєднане УПФ України у Львівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.09.2015 року.

Стягнути з Сокальського обєднаного УПФ України у Львівській області на користь ОСОБА_3 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Червоноградський міський суд Львівської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя: Д. І. Рудаков