Справа № 805/2642/16-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 р. Справа №805/2642/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10-45

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання - Маковецькій О.О.,

за участю:

прокурора Буяновського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

до Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод"

про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Красноармійська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року у сумі 86 755,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій працівникам, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими й важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджено Кабінетом Міністрів України.

Управліннями Пенсійного фонду призначена пенсія особам, які працюють/працювали у підприємстві відповідача та були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач не відшкодував позивачу своєчасно витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених зазначеним працівникам та, відповідно, має заборгованість на користь управління з цих витрат за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року у сумі 86 755,24 грн (а.с. 4-9).

Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, на електрону адресу суду надійшла заява про розгляд справи відсутності представника Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України. Також у вказаній заяві зазначено, що позивач на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи підприємство повідомлялось судом належним чином. Причини неявки представника відповідача суду не повідомлені.

21 вересня 2016 року на електрону адресу суду надійшли від відповідача письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що товариство не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що відповідачем платіжними дорученнями від 15 вересня 2015 року № 2727 та від 23 вересня 2015 року № 2798 сплачено 55 038,85 грн та 19 400,67 грн відповідно (всього 74 439,52 грн) в рахунок погашення спірної заборгованості (а.с. 118).

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду із адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених ст. 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, органом прокуратури листом від 15 серпня 2016 року № (05-89)9221 вих. 16 повідомлено позивача про звернення до суду із позовом в інтересах держави в особі територіального органу Пенсійного фонду України про стягнення з відповідача спірної суми заборгованості (а.с. 43).

Тобто, звернення прокуратури до суду із даним позовом узгоджено із позивачем у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт наявності підстав, передбачених частинами 2 та 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для здійснення Красноармійською місцевою прокуратурою представництва у суді інтересів Красноармійського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області у справі щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року у сумі 86 755,24 грн.

Згідно п. 1 ч. 6 цієї статті під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Таким чином, керівник Красноармійської місцевої прокуратури мав право на підписання даного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариства "Красноармійський динасовий завод", зареєстровано в якості юридичної особи за кодом ; місцезнаходження: 85300, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Шмідта, будинок 3 (а.с. 16-18); перебуває на обліку у позивача з 14 лютого 1991 року (а.с. 7-8).

Органами Пенсійного фонду України правомірно призначено та виплачено пенсію на пільгових умовах особам, які працювали на підприємстві відповідача та які були зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1, що підтверджується пільговими довідками, протоколами та розпорядженнями про призначення пенсій, довідками про розмір виплаченої пенсії (а.с. 30-40, 67-74, 90-110).

Позивачем направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за вересень 2015 року-січень 2016 року на загальну суму 86 755,24 грн, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 21-29, 75-89).

Зазначені розрахунки відповідачем не оскаржені.

Згідно з карткою особового рахунку відповідача його заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на користь позивача за спірний період у сумі 86 755,24 грн не відшкодована (а.с. 41).

Відповідно до викладеного у письмових запереченнях відповідача, останній обізнаний про наявність в нього спірної заборгованості, втім, зазначено, що платіжними дорученнями від 15 вересня 2015 року № 2727 та від 23 вересня 2015 року № 2798 товариством частково погашено спірну заборгованість - 55 038,85 грн та 19 400,67 грн відповідно (всього 74 439,52 грн) (а.с. 118).

Зазначене вказане відповідачем і у акті звірки між ним та позивачем, де в якості наявної відповідачем заборгованості за спірний період відповідач зазначив лише 12 315,72 грн (а.с. 119).

У судовому засіданні, що відбулось 21 вересня 2016 року, представник позивача Косенко Д.В. зауважив, що у направленому на адресу відповідача акті звірки управлінням зазначено саме заборгованість в сумі 86 755,24 грн, крім цього зазначив, що надана суду товариством копія акту звірки не засвідчена належним чином.

Ухвалою суду від 21 вересня 2016 року зобов'язано позивача надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії банківських виписок із відображенням зарахування коштів від відповідача, отриманих відповідно до платіжних доручень останнього від 15 вересня 2015 року № 2727 та від 23 вересня 2015 року № 2798; зобов'язано відповідача надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії платіжних доручень № 2727 від 15 вересня 2015 року на суму 55 038,85 грн та № 2798 від 23 вересня 2015 року на суму 19 400,67 грн; зобов'язано сторін у справі надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії актів звіряння між ними заборгованості з відшкодування фактичних витрат за списком № 1 за період 1 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року.

26 вересня 2016 року позивачем до суду надано належним чином засвідчені копії банківських виписок, з яких вбачається, що призначення платежу за платіжним дорученням № 2727 від 15 вересня 2015 року на суму 55 038,85 грн - сплата заборгованості за фактичними витратами за списком № 1 за січень 2015 року (а.с. 132), призначення платежу № 2798 від 23 вересня 2015 року на суму 19 400,67 грн - сплата заборгованості за фактичними витратами за списком № 1 за березень 2015 року (а.с. 133).

З наданих банківських виписок вбачається, що призначення платежів, здійснених відповідачем вказаними платіжними доручення, не стосується заборгованості з відшкодування фактичних витрат за спірний період, а саме - заборгованості за вересень 2015 року - січень 2016 року.

Відповідачем станом на час розгляду даної справи суду не надано а ні копій/оригіналів зазначених вище платіжних доручень, а ні належним чином засвідченої копії акту звірки з позивачем заборгованості за спірний період. Також суду не надано і пояснень з приводу неможливості надати такі докази.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, суд вирішує справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

При прийнятті рішення суд керується наступним.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 8 липня 2010 року Пенсійний фонд України - орган, уповноважений вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загально-обов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011 (далі - Положення № 384/2011), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, позивач у справі - орган владних повноважень, який виконує у даних правовідносинах владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням положень ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом міністрів України, оскільки за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно. Однак, специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так, зі змісту ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у контексті положень ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.7 Інструкції.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідні розрахунки у встановлений Законом термін у добровільному порядку відповідачем не сплачені.

Враховуючи встановлені судом обставини, доведеність прокуратурою та позивачем заявлених позовних вимог, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17-20, 69-72, 86, 94, 112, 122-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" () на користь Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з 1 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року у сумі 86 755 (вісімдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) гривень 24 копійки.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступну та резолютивну частини проголошені у судовому засіданні в присутності прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 17 жовтня 2016 року.

Суддя Волгіна Н.П.