Справа № 823/986/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року справа № 823/986/16

м. Черкаси

12 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Головне управління ДФС у Черкаській області, в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 8477 грн. 89 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем згідно облікових карток платника податку обліковується заборгованість з податку на додану вартість, мита на товари, які ввозяться громадянами, у розмірі 8477 грн. 89 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків і зборів зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 27 статті 4 Митного кодексу України передбачено, що митними платежами є: а) мито; б) акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції); в) податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно зі ст. 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Відповідно до ст. 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Згідно зі ст. 352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відповідно до ст. 354 Митного кодексу України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

Акт (довідка) про результати перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу доходів і зборів, які проводили перевірку, та реєструється в органі доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку. Такий акт (довідка) після реєстрації в органі доходів і зборів протягом трьох робочих днів вручається для підписання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі чи надсилається підприємству в порядку, встановленому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Згідно ст. 8 Закону України від 05.02.1992 №2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф» (далі - Закон №2097-ХІІ) (в редакції, яка діяла на момент виникнення податкового зобовязання), ввізне мито нараховується на товари та інші предмети при їх ввезенні на митну територію України.

Статтею 17 Закону №2097-ХІ1 визначено, що мито нараховується митним органом України відповідно до положень цього Закону і ставок Єдиного митного тарифу України, чинними на день подання митної декларації, і сплачується як у валюті України, так і в іноземній валюті, яку купує Національний банк України.

При визначенні митної вартості і сплаті мита іноземна валюта перераховується у валюту України за курсом Національного банку України, який застосовується для розрахунків по зовнішньоекономічних операціях і діє на день подання митної декларації.

Відповідно до ст. 25 Закону №2097-ХІІ мито, не сплачене у строки, на які було надано відстрочку та розстрочку сплати, а так само не сплачене в результаті інших дій, що спричинили його недобір, стягується за розпорядженням митних органів України у безспірному порядку.

Розділом 17 Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-ІІІ визначена ставка ввізного мита для групи 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» у розмірі 10%.

Судом встановлено, що у звязку з надходженням від уповноважених органів Королівства Нідерланди документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих Черкаській митниці документів щодо товару, митне оформлення якого завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, листа управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Черкаської митниці Міндоходів від 25.03.2014 №1698/23-70-54-39, на підставі наказу Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 21.05.2014 №214 «Про проведення документальної невиїзної перевірки громадянина України ОСОБА_1М.», посадовими особами ГУ ДФС у Черкаській області з 26.05.2014 по 30.05.2014 проведено невиїзну перевірку платника податків громадянина України ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, контроль за дотриманням яких покладено на органи Міндоходів, за митною декларацією.

За наслідками перевірки складено акт від 05.06.2014 №8/23-00-17-0110 (далі акт перевірки), в якому встановлено, що ОСОБА_1 при декларуванні транспортного засобу «Ford» (номер кузова НОМЕР_1), нарахуванні та сплаті платежів за МД від 17.11.2011 №902000014/2011/570320 допущено порушення:

- статей 249, 262, 264 Митного кодексу України;

- пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України;

- Закону України від 05.04.2001 №2371-111 «Про Митний тариф України» (при визначенні суми ввізного мита згідно ставок ввізного мита);

- статей 8, 17, 25 Закону України від 05.02.1992 №2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф»;

- постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1041 «Деякі питання митного оформлення товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України»;

- пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України;

- положень Закону України від 13.09.2001 №2681-ІІІ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»;

- положення наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України».

Вказані порушення призвели до заниження податкового зобов'язання за ввізним митом та податком на додану вартість із ввезених на територію України товарів, самостійно визначеного платником за митною декларацією від 17.11.2011 №902000014/2011/570320.

На підставі акта перевірки, Головним управлінням Міндоходів у Черкаській області (правонаступником якого є Головне управління ДФС у Черкаській області) прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 24.07.2014 № про збільшення грошового зобовязання за платежем «мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами» у розмірі 2645,83 грн., в тому числі за основним платежем 2116,66 грн., за штрафними санкціями 529,17 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 24.07.2014 № про збільшення грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 5832,06 грн., в тому числі за основним платежем 4665,65 грн., за штрафними санкціями 1166,41 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача 24.07.2014, проте були повернуті відправнику з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Податкові повідомлення-рішення від 24.07.2014 відповідачем не оскаржувалися, суми грошових зобов'язань за ними не сплачені.

Відповідно до облікової картки за платежем «мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами», заборгованість відповідача складає 2645,83 грн.

Згідно облікової картки з податку на додану вартість заборгованість відповідача складає 5832,06 грн.

Як наслідок загальний розмір заборгованості відповідача з податку на додану вартість, та мита на товари, які ввозяться громадянами, становить 8477,89 грн.

За змістом п.п. 14.1.175. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою ОСОБА_1 в установлені строки узгодженої суми податкового зобов'язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 13.04.2016 №8-17 на суму 8477 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 87.11. статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу з податку на додану вартість, мита на товари, які ввозяться громадянами, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в дохід бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області 8477 (вісім тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 89 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 10.10.2016.