Справа № 448/853/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Київ К/800/7777/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - в.о.начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Левко Ігорович, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1451/20909/15 від 07 серпня 2015 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. та закрити справу про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про незаконність спірної постанови як такої, що винесена без з'ясування усіх обставин справи, з порушенням його прав.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із доведеності факту вчиненого позивачем правопорушення та правомірності оскаржуваної постанови від 07 серпня 2015 року №1451/20909/15 в справі про порушення митних правил.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та закрити провадження у справі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про неврахування судами положень ст.ст.152, 460 Митного кодексу України та обставин непереборної сили, пов'язаних з поломкою транспортного засобу і неможливості його доставки до митного органу у встановлений строк. Вказує також, що наслідки вчиненого правопорушення не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а накладене адміністративне стягнення в розмірі 8500 грн. є невиправдано суворим.

Львівська митниця ДФС у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 24 травня 2015 року о 17:01:33 год. ввіз на митну територію України автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі транзит, проте не здійснив зворотне вивезення зазначеного автомобіля відповідно до вимог ст.95 Митного кодексу України у 10-денний строк.

08 липня 2015 року старшим державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці складний протокол про порушення митних правил №1451/20909/15 відносно ОСОБА_2 за фактом виявлення порушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Постановою в.о.начальника Львівської митниці ДФС від 07 серпня 2015 року №1451/20909/15 у справі про порушення митних правил ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в розмірі 8500 грн.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст.470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням перевищення позивачем більш чим на місяць встановленого ч.1 ст.95 Митного кодексу України строку доставки до митного органу ввезеного в режимі транзиту автомобіля, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про доведеність факту вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності із накладенням на нього штрафу у розмірі 8500 грн., правомірність оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил та відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо її скасування.

При цьому колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання позивача на допущення судами попередніх інстанцій неповноти встановлення обставин справи, неправильній перевірці та дослідженні доказів. Обставини, на які посилається позивач у касаційній скарзі, досліджувалися судами з наданням їм належної правової оцінки.

Частиною 2 ст.95 Митного кодексу України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України.

Нормами ч.1 ст.192 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вірно відзначено судами, позивачем не надано доказів виконання вимог ст.192 Митного кодексу, зокрема щодо повідомлення митного органу про неможливість вивезення автомобіля та пов'язані з цим причини (аварія або обставини непереборної сили). Це по-перше.

По-друге, щодо посилання позивача на норми ст.460 Митного кодексу. Відповідно до ч.1 цієї статті вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до визначення п.2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981), аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як встановлено п.3 розділу VІІІ вищевказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Доказів (документальних або інших відповідно до вищенаведених норм) на підтвердження факту аварії чи дій обставин непереборної сили позивачем не надано, як і не наведено обставин, які унеможливлювали доставлення автомобіля до митного органу або його вивезення з митної території іншим способом.

Надані позивачем на підтвердження обставин щодо поломки автомобіля квитанція прибуткового касового ордера від 07 серпня 2015 року № 305, наряд замовлення від 07 серпня 2015 року № 305, довідка станції технічного обслуговування від 02 вересня 2015 року, дублікат акту здачі-приймання робіт від 05 вересня 2015 року № 55 тощо обґрунтовано відхилені судами як доказ через їх неналежність та недопустимість, оскільки із вказаних документів неможливо встановити, щодо якого саме транспортного засобу були проведені ремонтні роботи, який технічний стан автомобіля був до і після ремонту. Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що за датою вказані документи складені набагато пізніше від часу закінчення встановленого ч.1 ст.95 Митного кодексу України строків з урахуванням ввезення позивачем автомобіля на митну території України 24 травня 2015 року.

Щодо посилання позивача на суворість накладеного на нього стягнення, то визначена оскаржуваною постановою сума штрафу відповідає розміру санкції встановленій ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Доводи касаційної скарги встановлених судами попередніх інстанцій обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді