Справа № 2-а-4996/10/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 2-а-4996/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Дончика В.В.,

при секретарі судового засідання: Колодійчука О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області (далі - УПФ України в Липовецькому районі) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росошанський" (далі - СВК "Росошанський") про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

У грудні 2010 року УПФ України в Липовецькому районі звернулось в суд з позовом до СВК "Росошанський" про стягнення заборгованості.

Зазначали, що відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 17 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхувальник зобовязаний сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а у відповідача, в зв'язку з несвоєчасністю та неповнотою сплати страхових внесків, з урахуванням застосованих фінансових санкцій та нарахованої пені, станом на 08.11.2010 року утворилась заборгованість перед Пенсійним фондом в розмірі 16587,73 грн.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку суму боргу не сплачує, що наносить шкоду законним правам та інтересам громадян, які потребують соціального захисту, позбавляє працівників підприємства трудового стажу та створює перешкоди для реалізації ними свого права на пенсію, позивач просив задовольнити позов та стягнути з СВК "Росошанський" на його користь суму боргу зі сплати страхових внесків, штрафних (фінансових) санкцій та нарахованої пені в сумі 16587,73 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином за адресою, зазначеною в довідці управління статистики та Свідоцтві про державну реєстрацію (а.с. 35, 36).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною восьмою статті 35 КАС України передбачено, що повістку вручено юридичній особі, вважається якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

За правилами, визначеними положеннями частини 11 цієї ж статті, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи з участю його представника та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів відповідача, а тому дійшов висновку за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВК "Росошанський" згідно свідоцтва про державну реєстрацію, зареєстроване 09.03.2000 року Липовецькою районною державною адміністрацією, як юридична особа, ідентифікаційний код 03731419, місцезнаходження с. Росоша, Липовецький район, Вінницька область (а.с. 36).

Як вбачається з матеріалів справи, СВК "Росошанський" зареєстровано в УПФ України в Липовецькому районі 15.03.2000 року, як платник страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 37).

Внаслідок несплати коштів на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за відповідачем станом на 08.11.2010 року утворилася заборгованість по сплаті страхових внесків перед управлінням Пенсійного фонду України в Липовецькому районі в сумі 16587,45 грн.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Згідно положень ч. 2 ст. 5 Закону № 1058- IV, виключно цим законом визначаються принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, а також платники страхових внесків.

Згідно визначенням даними статтею 1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, під страховими внесками слід розуміти кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Частиною 6 статті 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини 2 статті 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 9 статті 106 цього Закону, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Судом також встановлено, що СВК "Росошанський" подані розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із нарахуванням страхових внесків:

- за червень 2009 року сума страхових внесків, що підлягає сплаті становить 959,20 грн. (а.с. 33-34);

- за липень 2009 року 996,16 грн. (а.с. 31-32);

- за серпень 2009 року 996,16 грн. (а.с. 29-30);

- за вересень 2009 року 996,16 грн. (а.с. 27-28);

- за жовтень 2009 року 1003,20 грн. (а.с. 25-26);

- за листопад 2009 року 1036,29 грн. (а.с. 23-24);

- за грудень 2009 року 1036,29 грн. (а.с. 21-22);

- за січень 2010 року 281,60 грн. (а.с. 19-20);

- за лютий 2010 року 281,60 грн. (а.с. 17-18);

- за березень 2010 року 354,46 грн. (а.с. 15-16).

В зв'язку з несплатою та несвоєчасною сплатою СВК "Росошанський" страхових внесків рішеннями УПФ України в Липовецькому районі до відповідача застосовані фінансові санкції та нараховано пеню:

- рішення № 23 від 17.02.2009 року про застосування штрафу в розмірі 14388,90 грн. та пеня 28060,42 грн. за період 20.09.2006 року по 30.09.2008 року, отримане відповідачем 17.02.2009 року (а.с. 10);

- рішення № 24 від 17.02.2010 року про нарахування пені в розмірі 99,64 грн., за період з 03.08.2009 року по 21.12.2009 року, в сумі 1434,04 грн., отримане відповідачем 17.02.2010 року (а.с. 11);

- рішення № 111 від 19.03.2010 року про нарахування пені в розмірі 1,08 грн., за період з 13.08.2009 року по 10.03.2010 року, отримане відповідачем 19.03.2010 року (а.с. 12).

Положеннями частини 3 статті 106 Закону встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Позивачем надсилались вимоги про сплату недоїмки № Ю-97-У від 2.11.2010 року на суму 16587,93 грн. Однак, вказана вимога залишилась без виконання. Заходи, спрямовані на погашення заборгованості, не призвели до добровільного погашення недоїмки відповідачем. Відомостей щодо оскарження вимоги відповідач суду не надав.

Відповідно до абзацу 7 частини 3 статті 106 Закону, визначено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Таким чином, станом на 08.11.2010 рік загальна заборгованість СВК "Росошанський" перед управлінням ПФУ в Липовецькому районі складала 16587,93 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, сума, відображена в позовній заяві підтверджується належними доказами, також позивач діяв в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Сягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росошанський" (вул. Карла Маркса, с. Росоша, Липовецький район, Вінницької області, , р/р НОМЕР_1, ВОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 380805) на користь Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області заборгованість в сумі 16587 (шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: