Справа № 2-а-2157/10/0270
Суддя: Драчук Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 р. Справа № 2-а-2157/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Драчук Тетяни Олександрівни

при секретарі судового засідання: Димчишина Тетяна Вікторівна

за участю представника позивача: ОСОБА_1

у відсутності представника прокуратури та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі його структурного підрозділу - Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ :

Прокурором Вінницького району Вінницької області в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзвязку і йому підпорядковується Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі його структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області подано позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Позов мотивовано тим, що постановою начальника територіального управління ГДІ на автомобільному транспорті у Вінницькій області № 067759 від 06.07.2009 року до відповідача застосована фінансова санкція у розмірі 510 грн. за виявлене під час проведення перевірки порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без ліцензійної картки, відповідальність за яке передбачена частиною 1 абзацом 4 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 зазначену постанову не оскаржив, в строки встановлені законом на добровільну сплату застосованих фінансових санкцій не сплатив, що тягне за собою ненадходження коштів до бюджету держави, прокурор вимушений звернутись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, та проводити розгляд справи у відсутності прокурора.

Відповідач в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, письмових пояснень з приводу обґрунтованості чи необґрунтованості заявленого позову не надав.

Про день, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 20045646 від 30.06.2010 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому дійшов висновку за можливе розглянути справу без участі відповідача або його повноважного представника , а також у відсутності прокурора відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в обґрунтування та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є субєктом підприємницької діяльності і діє відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серія В01 №688812 (а.с. 11).

Державними інспекторами територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області 01.07.2009 року було здійснено перевірку транспортного засобу марки CITROEN BERLINGO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 136277 від 01.07.2009 року, в якому зафіксоване виявлене порушення вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки.

Зокрема, згаданою нормою Закону встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Такими документами для фізичної особи, що здійснює що здійснює перевезення пасажирів на таксі є: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки до автомобільних перевізників застосовуються фінансові санкції - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області №067759 від 06.07.2009 року до ОСОБА_2 застосовано фінансові санкції в сумі 510 грн.

Дана постанова про накладення фінансових санкцій направлена відповідачу листом за вих. №02-3/2678 від 09.07.2009 року, який відділенням поштового звязку на адресу позивача не повертався, що свідчить про його отримання адресатом.

Пунктом 28 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 передбачено, що фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Постанова про накладення фінансових санкцій відповідачем не оскаржена в передбаченому законодавством порядку, хоча і жодних доказів її виконання в добровільному порядку матеріали справи не містять.

Чинним законодавством України не передбачено механізму примусового стягнення фінансових санкцій у випадку несплати їх перевізником у добровільному порядку. Так, зокрема, Закон України "Про автомобільний транспорт" не передбачає примусового виконання даних постанов органами держаної виконавчої служби.

Несплата фінансових санкцій в добровільному порядку тягне за собою ненадходження коштів до державного бюджету, що суттєво порушує інтереси держави.

Згідно положень ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З приписів ст.ст. 71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем та прокурором докази, а також беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо предмету спору, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідно до чинного законодавства та в межах заявлених вимог в сумі 510 грн.

Поряд з цим суд наголошує, що оскільки відповідач ОСОБА_2 скоїв порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснюючи свою підприємницьку діяльність, будучи зареєстрованим як фізична особа - підприємець, тому і фінансова санкція в сумі 510 грн. має бути стягнута з нього як з підприємця.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул. Спортивна, 12, с. Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, п/і 23222, іден. номер НОМЕР_2) на користь Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області в дохід Державного бюджету України (р/р 0002, код. , держбюджет м. Вінниця, 21081100, ГУДКУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015) 510 грн. (п'ятсот десять гривень, 00 копійок) фінансових санкцій.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 02.07.10

Суддя: Драчук Тетяна Олександрівна