Справа № 336/8728/14-а
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 336/8728/14 а
Пр. 2 -адр / 336/10/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ .

26 вересня 2016 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,, при секретарі Когут С.І,. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення по Шевченківському району Запорізької міської ради про винесення додаткового рішення, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала адміністративна справа за його позовом до УПСЗН по Шевченківському району Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року по справі № 336/8728/14-а (2-а/336/7/2015) позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

На дану постанову було подано апеляційну скаргу, яку постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 року було задоволено частково, постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року скасовано та постановлено нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність УПСЗН по Шевченківському району Запорізької міської ради щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2014 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення по Шевченківському району Запорізької міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну разову допомогу за 2014 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Таким чином на користь позивача було ухвалено рішення суду.

Тому на підставі викладеного зазначає, що він має право на відшкодування всіх понесених ним витрат, повязаних з розглядом справи, а саме витрат на правову допомогу, яка становить 1100 грн., що підтверджується копією договору про надання юридичних послуг та копіями квитанцій.

У звязку з тим, що при винесенні постанови суду не було вирішено питання про судові витрати, постанову суду ще не виконано, строк виконання судового рішення не закінчився, просить винести додаткове рішення по даній справі, яким стягнути з державного бюджету на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 1100 грн.

В судове засідання позивач не зявився. В матеріалах справи міститься його заява в якій він просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, позов просить задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволені позовних вимог за їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 року по справі № 336/8728/14-а (пр. № 2-а/336/7/2015) позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

20 липня 2015 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом було винесено ухвалу за апеляційною скаргою Управління, в якій апеляційну скаргу було залишено без задоволення та постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2015 року у справі № 336/8728/14-а (пр. № 2-а/336/7/2015) змінено в частині.

При подачі адміністративного позову про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, ОСОБА_1 не зазначав про відшкодування витрат на правову допомогу та не подав клопотання в межах провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 2 ст. 168 КАС України визначає проміжок часу, протягом якого особа, яка брала участь у справі, може звернутися із заявою до суду щодо прийняття додаткового судового рішення. Таким строком виступає весь період з моменту набрання чинності судовим рішенням до закінчення строку на виконання судового рішення. Строк виконання судового рішення визначається ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», а також суддею відповідно до положень ст.ст.. 256,257 КАС України. Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» строк виконання судового рішення становить один рік. Питання про ухвалення додаткового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення після закінчення строку виконання судового рішення.

Керуючись ст 158 -165, 168 КАС України , суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали .

Суддя