Справа № 344/9521/16-а
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9521/16-а
Провадження № 2-а/344/419/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Устинській Н.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі - «Відповідач»), в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести перерахунок та виплату Позивачу пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства за шість місяців до звернення до суду.

Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Зокрема, позовні вимоги мотивовані тим, що відмова Відповідача у перерахунку пенсії Позивача на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Представником Відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, - подано письмові заперечення на позов, в яких Відповідач проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в даних письмових запереченнях.

Зокрема, представник Відповідача покликається на те, що на пенсійні правовідносини Позивача дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» станом на час звернення за перерахунком пенсії не розповсюджується, оскільки його стаж на підземних роботах становить 4 роки 8 місяців 9 днів, тобто менше 15 років, що не дає підстав для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши пояснення Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 20 квітня 1995 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01 січня 2004 року ОСОБА_3 було проведено перерахунок пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

30 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про переведення його на пенсію та проведення її перерахунку згідно зі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №218/Л-15 від 06 липня 2016 року ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки його стаж на підземних роботах становить 4 роки 8 місяців 9 днів, тобто менше 15 років, що не дає підстав для перерахунку пенсії відповідно до вказаного закону.

Не погоджуючись з вищевикладеним, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій Відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

З метою підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів Верховною радою України прийнято Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 вищевказаного закону передбачено особливості пенсійного забезпечення даної категорії осіб.

Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії Позивача на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Відповідач в листі №218/Л-15 від 06 липня 2016 року покликається на відсутність у ОСОБА_3 необхідного стажу на підземних роботах.

Крім того, за висновком Відповідача, періоди роботи з 02.07.1968 р. по 05.01.1981р., з 05.02.1981 р. по 02.01.1983 р., з 11.12.1984 р. по 20.04.1995 р. (по Списку №1) не можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки Позивач працював на руднику «Ново-Голинь» (імені 50 років Жовтня), на якого, за висновком Відповідача, не поширюється дія даного закону.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що належних доказів (відповідних належним чином завірених довідок тощо) на підтвердження того, що на період роботи Позивача на руднику «Ново-Голинь» (імені 50 років Жовтня) не поширюється дія статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Відповідачем Суду надано не було, і посилання на такі докази в листі Відповідача №218/Л-15 від 06 липня 2016 року відсутні.

В той же час, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано суду належних доказів на обґрунтування правомірності відмови Позивачу у перерахунку пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В той же час, як встановлено Судом зі змісту трудової книжки ОСОБА_3 (а.с. 18-25), його загальний стаж на підземних роботах становить більше 28 років, йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, зважаючи на вимоги чинного законодавства України, Суд приходить до висновку про те, що відмова Відповідача в перерахунку пенсії Позивачу не може вважатися обґрунтованою, оскільки при прийнятті даного рішення Відповідачем не досліджено всіх належних доказів та відповідних їм обставинам.

За таких обставин Суд знаходить підстави для зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за шість місяців до часу звернення до суду і виплатити не донараховані суми коштів.

В той же час в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Відповідача Суд вважає за необхідне відмовити, оскільки задоволення позовної вимоги про зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії Позивача Суд вважає достатнім та належним способом захисту прав Позивача у спірних публічно-правових відносинах.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158-163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за шість місяців до часу звернення до суду і виплатити не донараховані суми коштів.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Домбровська Г.В.