Справа № 161/12100/16-а
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/663/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши в скороченому провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Свій позов обгрунтовує тим, що з 01.02.2001 року їй призначено пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати. 10.08.2016 року вона звернулась із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» підвищується на 25% та долучила до заяви довідку форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 04.09.2013 року № 15-1 від 08.08.2016 року № В-74/14-38 видану Головним управлінням статистики у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Однак їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у звязку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно чого виключено п.4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з абз.1 п.5 виключено слово «перерахунок» відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу». Враховуючи зазначене, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені до 01.06.2015 року не перераховуються. Тому вважають, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

На підставі наведеного, просить визнати протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії згідно довідки від 08.08.2016 року № В-74/14-38 виданої Головним управлінням статистики у Волинській області відповідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) та зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести їй з 01.08.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% суми заробітної плати, зазначеної у довідці від 08.08.2016 року № В-74/14-38 виданої Головним управлінням статистики у Волинській області, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2016 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2001 року призначено пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати.

17.08.2016 року вона звернулась із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» підвищується на 25% та долучила до заяви довідку форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 04.09.2013 року № 15-1 від 08.08.2016 року № В-74/14-38 видану Головним управлінням статистики у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Однак позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у звязку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно чого виключено п.4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з абз. 1 п. 5 виключено слово «перерахунок» відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу». Враховуючи зазначене, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені до 01.06.2015 року не перераховуються. Тому вважають, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року, зокрема, до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві, та перехідні положення» названого Закону, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим ним Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, позивачу пенсія була призначена у 2001 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії службовцям має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами,в тому числі і Законом України "Про державну службу".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як слідує із змісту вищевказаних рішень Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21 -348а1 ) та від 17 грудня 2013 року (справа №21 -445а13 ).

Беручи до уваги вищевикладене, необхідною умовою для перерахунку пенсії позивачу є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії.

Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та «передбачуваності».

Відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, обсяг прав позивача не може бути звуженим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року, і під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках.

За таких обставин, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки від 08.08.2016 року № В-74/14-38 виданої Головним управлінням статистики у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку з 01.08.2016 року.

Керуючись ст.ст. 7-13, 94, 162, 159-163 КАС України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» ст.45 Закону України ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 за віком протиправними.

Зобов'язати Луцьке обєднане управління пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1 з 01.08.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці від 08.08.2016 року № В-74/14-38 виданої Головним управлінням статистики у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького обєднаного управління пенсійного Фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська