Справа № 815/4007/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4007/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» до Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» (Надалі - позивач) до Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України (надалі - відповідач) в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: визнати дії відповідача по відмові у наданні запитуваної громадською організацією «Громадський рух «Стопхаб» інформації неправомірними та зобовязати відповідача надати позивачу запитувану інформацію, а саме: загальну кількість та повний перелік працівників Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові та займаної посади; стягнути з відповідача судові витрати на користь ОСОБА_1, уповноваженого представляти громадську організацію «Громадський рух «Стопхаб» без статусу юридичної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач в особі ОСОБА_1, зазначив, що він звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, зокрема, загальної кількості та повного переліку працівників Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові та займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу. Проте, на вказаний запит отримано відповідь, відповідно до якої позивачу відмовлено у надані запитуваної інформації. На думку позивача відмова у наданні інформації є незаконною, а дії відповідача неправомірними, оскільки він не запрошував інформацію, яка є обмеженою, а інформація по розпорядженню бюджетними коштами не може бути обмеженою згідно з ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. 22.09.2016р. через канцелярію суду за вхід. №24710/16 подав заяву згідно якої просить суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно 26.09.2016 р. Жодних заяв чи клопотань про неможливість прибуття до суду не надходило. Водночас, а матеріалах справи наявні заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими, оскільки на його думку позивач витребував інформацію яка не повязана безпосередньо з використанням бюджетних коштів та дана інформація є конфіденційною, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач з інформаційним запитом на отримання публічної інформації від 05.03.2016р. за вихід. №00495102/1 звернувся до Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, з проханням про надання публічної інформації, а саме повідомити:

- загальну кількість працівників державної організації (установи, закладу) Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України станом на дату розгляду запиту;

- повний перелік працівників державної організації (установи, закладу) Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові та займаної посади включаючи назву структурного підрозділу (а.с.7).

На зазначений запит відповідачем направлено відповідь від 10.05.2016 р. №47, згідно якої позивачу відмовлено у надані вищезазначеної інформації, оскільки запитувана ГО «Громадський рух «Стопхаб» інформація не стосується безпосередньо використання бюджетних коштів, а стосується винятково загальної кількості працівників Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України та переліку працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові та займаної посади включаючи назву структурного підрозділу. Крім того зазначено, що Станція не є субєктом владних повноважень, а отже на неї не може бути поширена дія п.1 ст.13 .1 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також, запитувана ГО «Громадський рух «Стопхаб» інформація є конфіденційною, а отже не може бути передана іншій (третій) особі у т.ч. на публічний запит, відповідно до норм Закону України «Про захист персональних даних» (а.с.8).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII (далі Закон України № 2657-XII ), Законом України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VІ від 13.01.2011 року (далі Закон України №2939-VІ), який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.1 Закону України №2657-XII, інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 1 Закону України №2939-VІ (далі-Закон№2939-VІ) визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.13 Закону України №2939-VІ, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

При цьому, Дослідна станція карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України є юридичною особою, державною організацією, що створена на основі державного майна та перебуває у віддані Національної академії аграрних наук України, а тому в розумінні ст.13 Закону України №2939-VІ є розпорядником запитуваної позивачем інформації щодо використання бюджетних коштів, а інформація щодо працівників відповідача (прізвище, імя та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти є публічною.

Статтею 22 Закону України №2939-VІ, встановлені підстави відмови розпорядником інформації в задоволенні запиту: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI містить вичерпний перелік підстав, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача викладені у листі від 10 травня 2016 року стосовно того, що запитувана позивачем інформація про перелік працівників відповідача, які повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя та по-батькові та займаної посади є конфіденційною інформацією, виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України № 2657-XII встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України № 2657-XII, будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом, ч.1 ст. 21 № 2657-XII, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Згідно з ст.11 Закону України № 2657-XII, інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження; кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 2 Закону України Про захист персональних даних визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Крім того, відповідно до ч. ст.6 Закону України №2939-VІ, інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Також, відповідно до ч.5 ст.6 цього Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов. Інших обставин, які передбачені законом для обмеження доступу до інформації, відповідачем не повідомлено.

Отже, з урахуванням зазначених приписів та зазначеного у відповіді, відповідач - Дослідна станція карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, при наданні відповіді на інформаційний запит позивача від 05.03.2016р., діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені положеннями Закону України Про доступ до публічної інформації, а відтак позовні вимоги громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» є правомірними, та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У звязку з тим, що судом встановлено протиправність дій відповідача, позовні вимоги громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» стосовно зобовязання відповідача надати запитувану інформацію, а саме: загальну кількість та повний перелік працівників Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові та займаної посади - підлягають задоволенню, з урахуванням ч.1 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивачем при поданні до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви сплачено судовий збір у загальному розмірі 551,20 грн., згідно квитанції №5627 від 25.08.2016р.

В силу приписів ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Беручи до уваги викладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» правомірні та обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» до Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України щодо відмови у наданні запитуваної громадською організацією «Громадський рух «Стопхаб» публічної інформації.

Зобовязати Дослідну станцію карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України надати громадській організації «Громадський рух «Стопхаб» інформацію щодо загальної кількості та переліку працівників Дослідної станції карантину винограду і плодових культур інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, імя, по-батькові, займаної посади із зазначенням назви структурного підрозділу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь громадської організації «Громадський рух «Стопхаб» (ОСОБА_1, уповноваженого представляти громадську організацію «Громадський рух «Стопхаб» без статусу юридичної особи, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 65039, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.