Справа № 2-а-4126/10/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4126/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Титан"

до: державної податкової інспекції у Тульчинському районі

про: визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ :

Товариством з обмеженою відповідальністю «Титан»заявлено позов до державної податкової інспекції у Тульчинському районі про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.10.10 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної планової виїзної перевірки ТОВ «Титан»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.09 р. по 30.06.10 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.09 р. по 30.06.10 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.10.10 р. яким позивачу визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1456,50 грн. з підстав здійснення контрагентом позивача СПД ОСОБА_3 діяльності не зазначеної в свідоцтві платника єдиного податку, що є порушенням вимог пп.8.1.1, пп.8.1.2 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»відповідно до яких податковий агент ТОВ «Титан»зобовязаний був утримати з суми виплаченого доходу ОСОБА_3 15% ставку податку з доходів фізичних осіб та перерахувати її до бюджету.

Втім, на думку позивача, такий висновок перевіряючих, і, як наслідок винесення оскаржуваного рішення суперечить фактичним документально підтвердженим обставинам, оскільки СПД ОСОБА_3 є платником єдиного податку, здійснював в 2009 році діяльність, визначену свідоцтвом про сплату єдиного податку, відтак донарахування податку з доходів фізичних осіб є неправомірним.

Викладене, стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами щодо визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.10.10 р.

Ухвалою суду від 21.10.10 р. було відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені товариством позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Наглошувала, що СПД ОСОБА_3 здійснювався лише монтаж вентилятора канального та монтаж системи повітроводів, що підтверджується договором виконання робіт №18/06-1 від 18.06.09 р. та іншими документами, які долучені до матеріалів справи. Також зазначила про наявність первинних документів, які підтверджують про виконання робіт відповідно до умов вищевказаного договору. Крім того, як в позові, так і в своїх поясненнях представник позивача звертала на те, що згідно п. 45.33.1 Державного класифікатора України, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України № 441 від 22.10.1996р., такий вид економічної діяльності та «санітарно-технічні роботи»включає зокрема, підклас «монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціювання повітря», до складу якого входить: влаштування в будівлях та інших будівельних об'єктах систем опалення, вентиляції, охолодження та кондиціювання повітря; роботи по конструкції, обновленню та ремонту. Тому, СПД ОСОБА_3 здійснював свою діяльність відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача не погодилась із заявленими позовними вимогами з мотивів, викладених у наданих суду письмових запереченнях та відповідних поясненнях. Суду зазначила, що позивачем, у липні 2009 року в СПД ОСОБА_3 було придбано вентилятор на суму 9710 грн., тобто відбулась операція купівлі-продажу товару. Однак у свідоцтві про сплату єдиного податку СПД ОСОБА_3 визначені лише такі види його діяльності, як санітарно-технічні роботи, технічні випробування та дослідження. При цьому, посилання позивача на те, що СПД ОСОБА_3 здійснював лише монтаж вентилятора канального та монтаж системи повітроводів є безпідставним, оскільки по факту відбулась закупівля даних вентиляторів, і лише після їх установка. З викладених підстав, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка головний бухгалтер товариства ОСОБА_4 суду пояснила, що вона під час перевірки податківцями ТОВ «Титан»у вересні 2009 року була у відпустці. Проте, Акт перевірки вона підписала. Документи, а саме договір між товариством та СПД ОСОБА_3, акт здачі-приймання робіт до перевірки надані не були, оскільки знаходились в кабінеті директора. Зазначила, що СПД ОСОБА_3 були здійснені роботи з монтажу вентилятора та системи повітроводів в приміщенні, площею понад 100 м.2.

Крім цього пояснила, що товариством було виплачено аванс СПД ОСОБА_3 у вигляді одноразової проплати коштів у сумі 9710 грн. до підписанні договору та ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних робіт. Стосовно виписки банку щодо проведеної 19.06.09 р. операції з авансування вентилятора канального, а не виконання робіт з його монтажу зрозумілих пояснень суду не надала.

Свідок ОСОБА_5, головний державний податковий ревізор-інспектор ДПІ у Тульчинському районі, який здійснював перевірку товариства "Титан", суду надав пояснення, які є аналогічними у висновках ОСОБА_1 перевірки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 17.08.10 р. №351, від 15.09.09 р. №409 ДПІ у Тульчинському районі у відповідності до вимог ч.1 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно з планом-графіком проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Титан" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.09 р. по 30.06.10 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.09 р. по 30.06.10 р.

Як вбачається з акта перевірки, в липні 2009 року ТОВ «Титан»було придбано у контрагента СПД ОСОБА_3 два вентилятора на суму 9710 грн. Перевіряючими зроблено висновок про купівлю-продаж товару, натомість, як у свідоцтві платника єдиного податку СПД ОСОБА_3 вказано вид діяльності санітарно-технічні роботи, технічні випробування та дослідження, що не відповідає фактично проведеній операції купівлі-продажу і є порушенням позивачем вимог пп.8.1.1, пп.8.1.2 п.8.2 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». ОСОБА_6 наведених вимог, податковий агент ТОВ «Титан»зобовязаний був утримати з суми виплаченого доходу ОСОБА_3 (9710 грн.) 15% податку з доходів фізичних осіб та перерахувати його до бюджету. Втім названий податок позивачем утриманий не був.

В результаті виявлених порушень, ДПІ у Тульчинському районі прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.10.10 р. яким ТОВ «Титан»визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1456,50 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2913,00 грн., всього на суму 4369,50 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Титан»та СПД ОСОБА_3 18.06.09 р. укладений договір №18/06-1, предметом якого є проведення монтажу канального вентилятора та системи повітроводів у приміщенні загальною площею 200м.кв. м. Тульчин, вул. Леніна,57б. При цьому, загальна вартість робіт складає 9710,00 грн. в тому числі витратний матеріал.

ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-19/06-1 від 19.06.09 р. представником замовника ТОВ «Титан»у виконавця СПД ОСОБА_3 були прийняті роботи з монтажу вентилятора канального у кількості 2 шт. та монтажу системи повітроводів.

Досліджені в судовому засіданні договір та ОСОБА_6 здачі-прийняття робіт дають суду підстави вважати, що вони не відповідають положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки акт здачі-приймання робіт (надання послуг) не містить посилання на договір №18/06-1 відповідно до якого він складений, а містить лише посилання на вентилятор канальний та систему повітроводів.

Крім того, наведені документи містять посилання на роботи з монтажу вентилятора канального та системи повітроводів у приміщенні замовника площею 200м.кв., які були проведені СПД ОСОБА_3 за період з 18.06.09 р. по 19.06.09 р., тобто за один календарний день.

Судом при оцінці доказів беруться до уваги покази свідка - головного-бухгалтера ОСОБА_4, яка під присягою про кримінальну відповідальність суду пояснила, що договір та ОСОБА_6 приймання здачі робіт перевіряючим до перевірки представлені не були. В той же час, свідок зазначила, що товариством було виплачено аванс СПД ОСОБА_3 у вигляді одноразової проплати коштів у сумі 9710 грн. до підписанні договору та ОСОБА_6 приймання-передачі виконаних робіт.

Натомість, в ході проведення перевірки ТОВ «Титан»перевіряючим були надані банківська виписка та видатковий касовий ордер. Зокрема, з виписки банку (дата операції 19.06.09 р.) вбачається, що позивачем було авансовано саме придбання вентилятора, а не виконання робіт із монтажу вентиляторів та системи повітроводів.

Таким чином, посилання позивача на наявні первинні документи оцінюється судом критично, оскільки вони не були представлені до перевірки ТОВ «Титан», та на момент здійснення робіт не були підписані. Доказів зворотного, позивачем суду не надано.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, за умови додержання визначених в Указі умов мають можливість перейти на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності шляхом придбання Свідоцтва про сплату єдиного податку в якому зазначаються вид підприємницької діяльності, на який місцевою радою встановлено ставку єдиного податку.

За змістом ст.4 даного Указу, спрощена система оподаткування, обліку та звітності для субєктів малого підприємництва може застосовуватись поряд із діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченого законодавством.

Діюча загальна система оподаткування, обліку та звітності субєктів підприємницької діяльності фізичних осіб регламентована, зокрема статтями 13 та 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»та Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Так, згідно зі ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовими доходом (виручки у грошовій чи натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу.

Проведеною ДПІ у Тульчинському районі перевіркою встановлено, що контрагент позивача СПД ОСОБА_3 відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» перебуває на спрощені системі оподаткування. ОСОБА_6 свідоцтва платника єдиного податку місце здійснення діяльності є - вул. Глінки 54/2. (а.с.44). Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (Серія В02, №377701) місце проживання ОСОБА_3 - м.Вінниця, вул. Глінки 54/2. (а.с.43). Проте, СПД ОСОБА_3 надавав послуги поза межами міста Вінниці, що в свою чергу вийшов за межі дії спрощеної системи, оскільки ставка єдиного податку по м. Вінниці та по території України є різною.

Інші доводи позивача, зокрема щодо здійснення СПД ОСОБА_3 лише монтажу системи вентиляції суперечать матеріалам справи та не спростовують висновки податковго органу, що викладені в ОСОБА_6 перевірки, а відтак підстави для скасування податкового повідомлення-рішення - відсутні.

ОСОБА_6 з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, судом досліджено, що в податковому повідомленні-рішенні визначено нарахування штрафної санкції відповідно до пп. 17.1.9 п.17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

в задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" до державної податкової інспекції у Тульчинському районі про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови сторони можуть отримати: 06.12.10 після 14:00 год.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна

30.11.2010