Справа № 534/1860/16-а
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1860/16-а
Провадження № 2-а /534/69/16
У Х В А Л А

17 жовтня 2016 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Окунь Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження ,

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2016 року позивачі звернулися до Комсомольського міського суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з вимогою визнати незаконною постанову державного виконавця від 13 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 02 червня 2016 року у справі «ОСОБА_2 та ОСОБА_2 проти України».

Із змісту позовної заяви вбачається, що співпозивачі сторони /стягувачі/ у виконавчому провадженні оскаржують правомірність постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження у звязку із стверджуваним фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення з виконавчим документом, посилаючись на те, що сума недоплаченої за рішенням суду компенсації становить 625,32 Євро.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин по даній справі, та субєктний склад її учасників, суд наголошує на тому, що позов було подано з порушенням правил предметної підсудності, як вона визначена ст.18 КАС України.

Так, у відповідності до положень ст.18 КАСУ місцевим загальним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган місцевого самоврядування, усі справи з приводу рішень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних та соціальних виплат, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України та адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів/крім судових рішень.

Відповідно до положень ст.18 КАСУ окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної республіки Крим, їх посадова чи службова особа.

Визначаючи предметну підсудність згаданого спору, суд наголошує про наступне:

Як вбачається із змісту розяснень, наданих ВАСУ в п.9 Пленуму «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 № 3 «судам слід ураховувати, що позовні заяви стосовно рішень, дій або бездіяльності державних виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції підсудні окружним адміністративним судам, оскільки відповідачем у таких справах є відповідний орган державної виконавчої служби, незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У звязку з цим правила частини третьої статті 18 КАС України для визначення предметної підсудності зазначеної категорії справ не підлягають застосуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Зазначена норма підлягає застосуванню при визначенні підсудності справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби незалежно від статусу позивача фізичної чи юридичної особи та виконавчого документа, в тому числі незалежно від адміністративного суду, рішення якого примусово виконується, і основним у цьому є те, щоб оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність були прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань). Водночас судам потрібно брати до уваги, що позивач може вибрати за вказаних умов лише окружний адміністративний суд, оскільки такі справи предметно підсудні тільки цим місцевим судам».

Отже, приймаючи до уваги субєктний склад учасників виниклих правовідносин, зокрема ту обставину, що орган ДВС, як сторона у справіє центральним органом виконавчої влади / п.1 Положення про Державну виконавчу службу України, затв. Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 385/2011/, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до систкми органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів, а предметом спору є законність прийнятого ним рішення, суд, з огляду на розяснення, що містяться в Постанові Вищого суду України вважає, що даний спір, відповідно до положень ст.18 КАС України є предметно підсудним окружному суду, а відтак, не може бути прийнятий до провадження місцевого загального суду, як адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч. 3 ст. 108 КАС України, у відповідності до положень якої позовна заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження повернути позивачам в звязку із предметною непідсудністю згаданого спору Комсомольському міському суду, як адміністративному суду.

Розяснити позивачам їх право звернутися із згаданим позовом до Полтавського окружного адміністративного суду, або до окружного суду за місцезнаходженням відповідача.

Судове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отамання його копії.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.В.Окунь