Справа № 810/1275/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

15 серпня 2016 року 810/1275/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суд з позовом до Вишгородської районної державної нотаріальної контори про зобов'язання Вишгородської районної державної нотаріальну контори в особі державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Пушняк М.О. зняти неправомірно накладений арешт, шляхом вилучення відповідного запису з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна стосовно земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, згідно державного акта №689450 від 24.10.2006 (обтяження № 10469011 від 10.11.2010). 05.07.2016 на адресу суду від позивача надійшло клопотання б/н від 30.06.2016 (вх.№10756/16 від 05.07.2016) про відновлення строку звернення до суду, у зв'язку з наявністю поважних причин, що унеможливили вчасне звернення позивача з позовною заявою до суду.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний запис про обтяження земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (обтяження №10469011), був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 10.11.2010.

Підставою внесення вказаного запису є ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010 у справі №3668/2010 про забезпечення позову.

Звернувшись до Київського окружного адміністративного суду 14.04.2016 з позовною заявою, ОСОБА_1 було пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про внесення оспорюваного запису у червні 2015 року.

Судом встановлено, що з метою захисту свої прав та інтересів, ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були накладні на садовий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ухвали Вишгородського районного суду від 10.11.2010 у справі №3668/2010.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2015 у справі №363/2319/15-ц задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасовано арешт та заборону відчуження садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2010.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повторно звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у якій просила суд скасувати арешт, накладений саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2015, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04.02.2016, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що несвоєчасність звернення позивача із позовною заявою до Київського окружного адміністративного суду зумовлена неодноразовим оскарженням позивачем у Вишгородському районному суді Київської області заходів забезпечення позову, які були встановлені на підставі оскаржуваного запису, що свідчить про поважність пропущення позивачем строку звернення до суду.

Суд зазначає, що право на справедливий судовий розгляд є основоположною засадою всієї системи захисту прав та свобод людини.

Принцип юридичної визначеності та "право на суд" заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 і полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків.

Така позиція була зазначена Європейським судом з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008.

Отже, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини та сукупність досліджених судом обставин, які свідчать про неможливості звернення позивача до суду у встановлений строк та з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Відмова у визнанні поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в даному випадку не буде пропорційна меті процесуального обмеження, встановленого ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки обмежує право ОСОБА_1 на право доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99,100,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена окремо. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Суддя Дудін С.О.