Справа № 805/1862/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 р. Справа №805/1862/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 година 10 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - Тимошиної О.А.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» звернулось до суду з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт перевірки та спірне податкове повідомлення-рішення складені з порушеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо строків їх складання та їх направлення на адресу позивача.

Крім цього, позивач зазначає про безпідставне розірвання відповідачем в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів № 19122141 від 19.12.14 р. під час подання ним уточнюючої декларації за грудень 2015 року, в якій позивачем було зменшено податковий кредит з ПДВ за грудень 2015 року щодо операцій з ТОВ «Украгроторг-2015» на суму 3 503 101,32 грн. та збільшеного його на ту ж суму по відносинам з іншим підприємством, що підтверджено постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.16 р. у справі № 805/976/16-а, яка набрала законної сили.

Відповідач проти позову заперечував, у запереченнях на позов зазначив про обставини, вказані у акті перевірки та про те, що відповідні акт та спірне податкове повідомлення - рішення було направлено позивачу у строку, вказані у ПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем було складено акт № 62/15/31023892 від 17.02.16 р. про результати про результати камеральної перевірки даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «МЕГАПРОМ» за грудень 2015 року, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 ПК України в результаті безпідставного включення до складу податкового кредиту по декларації з ПДВ за грудень 2015 суми податку сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджених зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними за липень 2015 на загальну суму 3 503 101 грн. за операціями щодо господарських відносин з підприємством ТОВ «УKPAГPOTOPГ-2015» () чим занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті до державного бюджету на суму 3 503 101,00 грн.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як зазначено позивачем та підтверджено матеріалами справи позивачем 15.04.16 р. було направлено відповідачу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, у додатку 5 до якого вказано операцію на ту ж суму (3 503 101,00 грн.) з контрагентом, який має інший ІПН ніж ТОВ «УKPAГPOTOPГ-2015» (а.с. 52).

Таким чином, позивач виправляв помилку та вказував на те, що господарська операція у грудні 2015 року на суму 3 503 101,00 грн. ним з ТОВ «УKPAГPOTOPГ-2015» не вчинялась, що повністю виключає порушення, зазначене у акті № 62/15/31023892 від 17.02.16 р., яке стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення.

Проте, вказаний уточнюючий розрахунок прийнято не було.

Відповідно до квитанції № 1 (а.с. 53) зазначено «документ не прийнято» та підставою у графі «виявлені помилки:», зазначено про порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, а саме «можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності».

Відповідно до ч.1 ст. 72 та ч.2 ст. 155 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.16 р. в адміністративній справі № 805/976/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка набрала законної сили, судом були встановлені наступні обставини.

19 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про визнання електронних документів № 191220141, відповідно до якого предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Даний договір був відправлений позивачем до відповідача 19 грудня 2014 року, що підтверджується квитанцією № 1 та прийнятий відповідачем, що підтверджується квитанцією № 2 з відміткою «документ прийнято» та якому присвоєно реєстраційний номер .

15 квітня 2016 року позивачем направлений уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015 року, та розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року.

Судом також встановлено, що позивач, з метою уникнення непорозумінь із укладенням договору, як зазначає позивач у позовній заяві, 24 лютого 2016 року повторно сформував та направив до податкового органу договір про визнання електронних документів № 191220141. Але зазначений договір податковим органом не був прийнятий, про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 1, з тих підстав, що діє договір про визнання електронних документів від 19 грудня 2014 року № 191220141.

Представник відповідача у письмових запереченнях при розірванні договору від 19 грудня 2014 року № 191220141 посилається на відсутність необхідного реквізиту, а саме електронної адреси підприємства. З пояснень на заперечення, поданих представником позивача до суду 24 травня 2016 року, вбачається, що укладення договору про визнання електронних документів здійснюється у двох способах, а саме шляхом підписання договору на паперовому носії у порядку передбаченому пунктом 5 Інструкції № 233 та шляхом укладення договору в електронному вигляді, що не передбачає внесення електронної адреси, порядок укладення якого було викладено у роз'ясненнях на офіційному порталі Державної фіскальної служби України.

Суд не прийняв посилання відповідача на те, що договір про визнання електронних документів від 19 грудня 2014 року № 191220141 було розірвано у зв'язку з відсутністю обов'язкового реквізиту, а саме електронної адреси підприємства, з тих підстав, що при укладенні договору 19 грудня 2014 року він податковим органом був прийнятий, та в подальшому на підставі нього у позивача приймались податкові документи до лютого 2016 року, що підтверджується квитанціями № 1 та № 2. Також, як зазначено судом вище, при направлені позивачем 24 лютого 2016 року повторно до податкового органу договору про визнання електронних документів від 19 грудня 2014 року № 191220141, він не був прийнятий з тих підстав, що діє договір про визнання електронних документів від 19 грудня 2014 року № 191220141.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність одностороннього припинення договору про визнання електронних документів від 19 грудня 2014 року № 191220141, та неприйняття і не реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року разом із додатками, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року, заяви про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України в березні 2016 року, в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вказаною постановою, серед іншого, визнано протиправними дії Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області з одностороннього припинення договору про визнання електронних документів від 19 грудня 2014року № 191220141, та неприйняття і не реєстрації уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року, а також, серед іншого, зобов'язано Красноармійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти та визнати в якості податкової звітності уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний період, що уточнюється - грудень 2015року, що поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» у день його фактичного отримання відповідачем 15 квітня 2016 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), за період що уточнюється - грудень 2015 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» у день її фактичного отримання відповідачем 15 квітня 2016 року.

Зобов'язання відповідача у вказаній постанові судом прийняти та визнати у якості податкової звітності вищевказаний уточнюючий розрахунок повністю виключає склад порушення, зазначений у акті перевірки, оскільки згідно уточнюючого розрахунку від 15.04.16 р. господарська операція у грудні 2015 року на суму 3 503 101,00 грн. ним з ТОВ «УKPAГPOTOPГ-2015» не вчинялась, що повністю виключає порушення, зазначене у акті № 62/15/31023892 від 17.02.16 р., яке стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення.

Крім цього, відповідачем не було надано суду жодних пояснень щодо доводів позивача про неправомірність визначення у спірному податковому повідомленні-рішенні суми штрафної санкції в розмірі 50%, тоді як позивач стверджує, що повторність (як підстава визначення розміру 50%) вчинення порушень була відсутня в силу неузгодженості та оскарження ним податкових-повідомлень-рішень за результатами інших перевірок.

Щодо посилань сторін на строки направлення акту перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що відповідач вимоги суду не виконав та не надав суду оригінали повідомлень про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Отже жодних належних доказів (конверту, опису поштового вкладення, оригіналів повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо), щодо своєчасного направлення відповідачем позивачу акту перевірки № 62/15/31023892 від 17.02.16 р. позивачу відповідачем суду не надано.

Також відповідачем не доведено суду що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрих кодовим ідентифікатором № 763 є повідомленням про вручення саме вказаного акту.

Вказані обставини свідчать про недоведеність відповідачем того, що позивач не був позбавлений права оскаржити вказаний акт та того, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято у строк, встановлений п. 86.8 ст. 86 ПК України.

Таким чином спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати в сумі 78 819,78 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку», Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2016 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 31.03.2016 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» (код за ) 78 819 (сімдесят вісім тисяч вісімсот дев'ятнадцять) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (код за ).

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 29 вересня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 04 жовтня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.