Справа № 826/8279/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8279/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кагарлик ресурс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач податковий, контролюючий орган), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23.05.2016 № 62/26-55-12-06 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2013 позивач був зареєстрований платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 21.

ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» перебуває на податковому обліку в Білоцерківській об'єднаній державній податковій інспекції (м. Біла Церква) Головного управління ДФС у Київській області (починаючи з 17.02.2012) та у ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (починаючи з 17.02.2012, основне місце обліку).

23.05.2016 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято рішення №62/26-55-12-06 про анулювання реєстрації ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» як платника податку на додану вартість (вих. №18579454 від 24.05.2016).

Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що платник податків подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.05.2015 року до 01.04.2016 року з показниками, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 00,00 грн.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність підстав для прийняття спірного рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість такого висновку суду, колегія суддів виходить з наступного.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість (затверджено Наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 № 1130, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233) визначено порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість (далі - Положення № 1130).

Відповідно до пп. 5.5 п. 5 Положення № 1130 анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Підпунктом "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до пп. 5.5 п. 5 Положення № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідачем такої довідки суду не надано.

Позивачем до матеріалів позову були додані копії електронних податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди травень-вересень 2015 року з позначками « 0110» (загальна) і « 0121» (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства), надіслані товариством до податкової інспекції за основним місцем обліку (ДПІ) та за неосновним (Білоцерківської ОДПІ) з доданими до них роздруківками електронних квитанцій №2 з відомостями про доставлення електронної звітності до районних податкових інспекцій.

З аналізу вказаної податкової звітності вбачається, що ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» протягом вказаного періоду застосовувало спеціальний режим оподаткування відповідно до ст. 209 ПК України та подавало до Білоцерківської ОДПІ «скорочені декларації» та до ДПІ в Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві «повні декларації».

У скорочених податкових деклараціях відображено показники про наявні обсяги постачання та придбання за результатами здійснення господарських операцій, що стосуються спеціального режиму.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства і відповідає критеріям, установленим у п. 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України передбачено, що згідно зі спеціальним режимом оподаткування сума ПДВ, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету і повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми ПДВ акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, пунктом 209.2 ст. 209 ПК України та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів» встановлено виключно цільовий характер використання сум ПДВ, перерахованих на окремі рахунки, а саме: такі кошти сільськогосподарські підприємства можуть використовувати лише для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Вказана норма не покладає на платників податків обов'язку по проведенню коригування суми податкового кредиту з ПДВ по загальній декларації.

Відповідно до п. 209.13 ПК України сільськогосподарське підприємство - суб'єкт спеціального режиму оподаткування подає податкову декларацію у строки та в порядку, що встановлені для інших платників податку. Форма податкової декларації, яка подається сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування, затверджується відповідно до пункту 201.15 статті 201 цього Кодексу.

Підпункт 209.15.1 статті 209 ПК України містить перелік виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит.

У абз. 2 підпункту 209.15.1. статті 209 ПК України зазначено, що у разі якщо виготовлені та/або придбані товари/послуги, основні фонди, використовуються сільськогосподарськими підприємствами частково для виготовлення сільськогосподарських товарів/послуг, а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи із частки використання таких товарів/послуг, основних фондів в операціях сільськогосподарського виробництва та відповідно в інших операціях.

Пунктом 209.6 ПК України передбачено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

У розрахунку питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг до вартості всіх послуг, що є додатковим до податкової звітності, ТОВ «АП «Кагарлик Ресурс» зазначено показник - 100%.

До видів діяльності товариства за КВЕД відносяться наступні: код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; код КВЕД 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; код КВЕД 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; код КВЕД 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові декларації з 01.05.2015 року до 01.09.2015 року, в тому числі і як суб'єкта зі спеціальним режимом оподаткування, були прийняті відповідачем без зауважень, повідомлення про невизнання податкової звітності позивачу не направлялись.

Натомість, податкові декларації з ПДВ за 4 місяці 2016 року були подані позивачем, але не прийняті, у зв'язку із розірвання договору про визнання електронних документів відповідачем в односторонньому порядку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку проте, посилання податкового органу про відсутність постачання/придбання позивачем товарів (послуг) протягом 12 послідовних місяців (а саме за період з 01.05.2015 по 01.04.2016) не підтверджені доказами, у зв'язку з цим погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача, винесеного на цій підставі.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення вимог адміністративного позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 19.10.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.