Справа № 806/1491/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/1491/16

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.06.2016 №, №,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 07.06.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. У обґрунтування своїх позовних вимог ФОП ОСОБА_3 вказувала, що як субєкт підприємницької діяльності вимог законодавства щодо виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів не порушувала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав наведених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець Любарською районною державною адміністрацією Житомирської області та як платник податків та зборів перебуває на обліку в Бердичівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області. Основним видом економічної діяльності позивача є: 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

07 червня 2016 року Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області винесено податкові повідомлення рішення:

- № НОМЕР_1 про застосування до ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн, за порушення ч. 12 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та на підставі абз. 5 ч. 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;

- № НОМЕР_2, яким до позивача за порушення п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та згідно зі абз. 9 ч. 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800 грн - за продаж алкогольних напоїв особі, якій не виповнилось 18 років.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржила їх у адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Житомирській області від 08.07.2016 № 412/14/06-30-10-07-07 податкові повідомлення - рішення від 07 червня 2016 року залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_3 - без задоволення.

Позивач ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами немає, здійснення продажу напоїв взагалі та, зокрема, неповнолітньому не визнає.

Судом зясовано, що спірні податкові повідомлення рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ЖИ № 013627 від 17.03.2016, складеного працівниками Любарського ВП ГУНП України в Житомирській області, в якому вказано, що 17.03.2016 близько 11:40 гр. ОСОБА_4 здійснював торгівельну діяльність в магазині «Житомирхліб», який розташований в смт. Любар по вул. Незалежності, та продав неповнолітньому гр. ОСОБА_5 одну пляшку пива марки «Арсенал», чим порушив правила торгівлі напоями, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВP (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

У відповідності до частини 1 статті 16 Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Абзацом 25 частини 1 статті 1 Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 1 статті 15-3 Закону визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

- оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз. 5);

- порушення вимог статті 15 - 3 цього Закону - 6800 гривень (абз. 9).

Частиною 4 статті 17 Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно зі п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (зі змінами та доповненнями, надалі - Порядок), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

В силу пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

За змістом положень ч. 1 ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну є розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо).

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 8 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

реалізовувати товари (надавати послуги) за умови наявності цінника на товар (меню, прейскуранта, тарифу на послугу, що надається) у грошовій одиниці України.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що належним доказом встановлення факту продажу товару суб'єктом господарювання може бути розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек), або докази виявлення таких товарів, зокрема алкогольних напоїв, на полицях магазину з цінниками, або зберігання в приміщенні магазину.

Подібного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України під час розгляду касаційної скарги в адміністративній справі № 2а/0470/6185/12 (ухвала суду від 30.03.2016).

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2016, складений працівниками Любарського ВП ГУНП України в Житомирській області, запису щодо видачі фіскального чеку на продаж пива марки Арсенал не містять.

Будь-якого розрахункового документа, який би підтверджував факт продажу 17.03.2016 у магазині, в якому свою господарську діяльність проводить позивач, однієї пляшки пива, представником відповідача під час судового розгляду даної справи надано не було.

Також матеріали справи не містять доказів виявлення таких алкогольний напоїв у магазині чи на полицях магазину з цінниками, що могло б свідчити про зберігання таких алкогольних напоїв саме з метою реалізацією.

Інформація про здійснення огляду в магазині 17.03.2016 та вилучення алкогольних напоїв, виявлених у магазині, і коштів, отриманих від реалізації, відсутня.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу, як доказ продажу та зберігання позивачем алкогольних напоїв у магазині, на протокол вилучення від 17.03.2016. Так як вказаний протокол складений за результатами вилучення 1 пляшки пива марки «Арсенал» у неповнолітнього гр. ОСОБА_5, а не у позивача та/або в приміщенні магазину.

Натомість, позивач у судовому засіданні пояснила, що ні обшуку, ні вилучення на місці здійснення нею торгівлі проведено не було. Продажу алкогольних напоїв вона не здійснює. 17.03.16 на певний час залишала своє робоче місце, залишивши в приміщенні магазину свого чоловіка ОСОБА_4, який торгівлю не здійснював, а займався своїми справами. Згодом чоловік зателефонував їй і повідомив, що до магазину прийшли працівники поліції та хочуть скласти на нього протокол. Прийшовши до магазину працівники поліції повідомили, що у її магазині неповнолітні купили пиво і продаж здійснив її чоловік. Однак, неповнолітніх осіб ані в магазині, ані біля нього не було, тому вона відмовилася від підписання протоколу, оскільки торгівлею алкогольних напоїв не займається.

Допитані у судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_7 як свідки підтвердили, що огляд у приміщенні магазину "Житомирхліб" у березні 2016 року не проводився, жодних товарів ані описано, ані вилучено у ФОП ОСОБА_3 не було. Також пояснили, що 17.03.2016 проїзджавши повз магазину "Житомирхліб" по вул. Незалежності в смт. Любар помітили, що з вказаного магазину виходять неповнолітні з пляшкою пива. На їх запитання де придбали пиво особи зазначили, що купили в магазині "Житомирхліб", показавши на ОСОБА_4 як продавця напоїв. Жодних чеків не надали. Так як ОСОБА_4 заперечив продаж неповнолітнім алкогольних напоїв, його було запрошено до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В подальшому з'ясовано, що господарську діяльність у магазині "Житомирхліб" здійснює ФОП ОСОБА_3

На запитання суду щодо фіксації факту продажу алкогольних напоїв і знаходження таких у приміщенні магазину, підтвердити належним чином факт продажу 17.03.2016 пива особі, яка не досягла 18-річного віку, а саме ОСОБА_5 в магазині "Житомирхліб" та зберігання позивачем алкогольних напоїв у магазині не змогли. Вказали, що купівлю неповнолітнім пива у магазині зафіксовано зі слів гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_8, про що відібрано у них пояснення. Інших осіб, які б могли вказати на продаж саме ОСОБА_4 алкогольних напоїв неповнолітнім допитано не було.

Допитаний судом ОСОБА_4 як свідок факт продажу неповнолітнім пива заперечував. Указував, що жодної торгівлі під час відсутності дружини в магазині не здійснював. Прийшов у магазин у звязку з необхідністю використання безпроводового доступу до глобальної мережі Інтернет, встановленого в магазині, а також з метою фізичної допомоги дружині. В певний момент до магазину зайшли працівники поліції, які повідомили про те, що буде складений протокол, оскільки він здійснив продаж пива неповнолітнім. Так як торгівлі не здійснював, від підписання будь - яких документів відмовився. За вказівкою працівників поліції поїхав до відділу поліції, від підписання жодних документів з цього приводу відмовився.

Допитана судом як свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні вказала, що працює в одному приміщенні з позивачем, із її торгової зали добре видно місце торгівлі ФОП ОСОБА_3. У березні 2016 року, коли ОСОБА_4 залишився у відділі позивача, він торгівлі не здійснював. ФОП ОСОБА_3 алкогольних напоїв у своєму відділі магазину не продає.

ОСОБА_5, який також неодноразово викликався до суду для дачі показів, до суду не прибув.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що фактичні обставини, встановлені під час судового розгляду справи свідчать про те, що факт продажу забороненого товару неповнолітній особі в магазині "Житомирхліб" по Незалежності в смт. Любар 17 березня 2016 року є непідтвердженим.

Окремо суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення ЖИ № 013627 від 17.03.2016 складено відносно ОСОБА_4, який не знаходиться у трудових відносинах з позивачем, а працює в Любарській ОСОБА_10 ст. № 2 вчителем музики.

Адміністративні матеріали відносно гр. ОСОБА_4 були направлені до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Любарської селищної ради.

29 березня 2016 року адмінкомісією при виконкомі Любарської селищної ради, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, прийнято постанову № 1, якою, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, винесено гр.. ОСОБА_4 усне зауваження у відповідності до ст. 22 КУпАП.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 08 червня 2016 року в справі № 282/410/16 скасовано постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Любарської селищної ради № 1 від 29 березня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 як таку, що не відповідає чинному законодавству. При цьому районним судом указано, що в даному випаду протокол складений на особу, яка не є працівником торгівельного закладу та яка відповідно не здійснює торгівельну діяльність.

Судове рішення набрало законної сили.

Враховуючи те, що особа, відносно якої встановлено факт правопорушення не перебувала у трудових відносинах з позивачем та не була уповноважена здійснювати продаж належного позивачу товару, суд приходить до переконання, що висновки відповідача про здійснення ФОП ОСОБА_3 роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій, а також продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років є передчасними.

Наведений висновок узгоджується із висновком суду касаційної інстанції, викладеним в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.02.2016 (справа № 0670/1689/12).

Статтею 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, не надав доказів на підтвердження факту продажу позивачем пива марки «Арсенал» ємністю 0,5 л. у магазині "Житомирхліб" за адресою вул. Незалежності в смт. Любар, зокрема особі, яка не досягла 18-річного віку.

Таким чином, суд вважає, що обставини і підстави, з якими положення статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" пов'язують можливість застосування до позивача штрафних санкцій за торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії та за продаж алкогольних напоїв особі, якій не виповнилось 18 років, у даній справі недоведені та відсутні.

Зважаючи на викладене, податкові повідомлення рішення від 07 червня 2016 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню, а позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 551, 21 грн (квитанція №0.0.597491288.1 від 10.08.2016) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 07 червня 2016 року № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 551,21 грн, сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 13 жовтня 2016 р.