Справа № 2-а-11706/11
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2011 Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши справу у скороченому провадженні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області про стягнення невиплаченої соціальної надбавки дітям війни -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.05.2011 року (згідно штемпеля на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську Донецької області ( надалі УПФУ) про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати соціальної надбавки дітям війни та стягнення невиплаченої соціальної надбавки, в якому зазначила, що має статус " дитини війни", у звязку з чим у відповідності до ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" їй пенсія повинна підвищуватись на 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. " 1-29/2007 положення статті 71 Закону України " Про державний бюджет на 2007 рік" , якими була зупинена дія статті 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" ,визнані таким, що не відповідають Конституції. Відповідач зазначену доплату не нараховував та не виплачував. Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати соціальної надбавки як дитині війни, визнати право на отримання такої надбавки та зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату недотриманої соціальної надбавки як дитині війни за період з 02.12.2010 року і надалі.

Ухвалою судді Артемівського міськрайсуду від 09.09.2011 р. відкрито скорочене провадження.

Сторони до судового засідання не викликалися, відповідно ст.. 183-2 ч.4 КАС України.

У письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" , Кабінетом Міністрів України у 2006 р. не було зроблено. Законом України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст. 6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" була призупинена, тому, незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. " 1-29/2007 , яким визнано неконституційним п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік", видатки на підвищення дітям війни не передбачено, як і не визначено, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, який чином обчислювати вказаний розмір. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який визнано у подальшому неконституційним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни"до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни ( 2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Артемівську Донецької області, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні позивача.

Згідно довідки відповідача у 2006-2007 роках позивачу надбавка по категорії " Діти війни" не виплачувалась . Зазначене підвищення виплачувалось позивачу з 01.01.2008 р.-47,00 грн.; з 01.04.2008 р.-48,10 грн.; з 01.07.2008 р.-48,20 грн.; з 01.10.2008 р.-49,80 грн., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. - 49,80 грн.; з 01.01.2010 р.- 49,80 грн.

Відповідно до ст.6 ЗУ " Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. , що набув чинності з 01.01.2006 р., дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватися як пенсія або її складова частина. Тобто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України Про прожитковий мінімумвід 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Згідно з Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плативід 20.10.2009 р. № 1646-У1 прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2010 р. складає - 695 грн.; з 01.04.2010 р. по 01.07.2010 р.- 706 грн. ;з 01.07.2010 р.- 709 грн.; з 01.10.2010 р.- 723 грн., з 01 .12.2010р.- 734 грн.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2011 ріквід 23.12.2010 року № 2857-VI прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2011 року складає 750 грн., 01.04.2011 764 грн..

На виконання п.7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 року № 3491-6 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06.07.2011 року №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка відповідно до п.5 Указу Президента України Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинностівід 10.06.1997 року № 503/97 набрала чинності з 23.07.2011 року.

У звязку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акту на терміни застосування положень ст..ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), ст.. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ), ст.. ст.. 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) до 23.07.2011 року у порядку та розмірах встановлених наведеними законами, а з 23.07.2011 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання соціальної надбавки до пенсії як дитина війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 02.12.2010 року, тому дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни у розміні 30% мінімальної пенсії за віком за вказаний період слід визнати противоправними.

Крім того, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача відповідно до ст.11 КАС України вважає необхідним зобовязати УПФУ в м. Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як особі, що має статус дитини війни, за період з 02.12.2010 року по 22.07.2011 р. відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з урахуванням фактично здійсненних виплат.

В іншої частині, враховуючи положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" N 3491-VI від 14.06.2011 року, що діє з 19.06.2011 року, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач є державною фінансовою установою, тому, згідно до ст. 94КАС України суд вважає можливим звільнити останнього від сплати судових витрат.

Керуючись ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" N 3491-VI від 14.06.2011 року, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99-100,184-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівськ Донецької області про визнання бездіяльністю невиплату соціальної надбавки дітям війни та стягнення невиплаченої соціальної надбавки дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську Донецької області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 02.12.2010 р. по 22.07.2011 р.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини війни, за період з 02.12.2010 р. по 22.07.2011 р. включно, відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції ,яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійсненних виплат.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Звільнити відповідача від сплати судових витрат на користь держави.

Зобовязати УПФУ в м. Артемівську Донецької області виконати постанову негайно.

Копії постанови надіслати сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанову винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева