Справа № 335/10162/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 8 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 8 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

02.09.2016 року близько 08 год. 10 хв. знаходячись у м.Дніпропетровську позивач їхала на власному автомобілі Infinity FX 30 D по пр. Гагаріна. Після того, як загорівся дозволяючий рух (зелений) сигнал світлофора позивач виїхала на перехрестя вул, ОСОБА_3 і пр. Гагаріна на якому на декілька секунд призупинила рух у зв'язку з тим, що транспорт попереду мене перестав рухатися і на той же дозволяючий рух (зелений) сигнал світлофора продовжила свій рух. При цьому її автомобіль не заважав пішоходам, оскільки по напряму руху мого автомобіля не було пішохідних переходів, а автомобілі, які знаходилися на перехрещуваній нею дорозі не здійснювали рух, бо для них горів забороняючий рух (червоний) сигнал світлофора на протязі всього часу перетинання мною перехрестя. Проїхавши перехрестя позивача було зупинено працівниками патрульної поліції які попросили пред'явити їм посвідчення водія, документ на реєстрацію авто і страховку. При цьому співробітники поліції звинуватили її в тому, що вона керуючи транспортним засобом, виїхала на перехрестя вул. ОСОБА_3 і пр. Гагаріна на якому нібито утворився затор, чим нібито створила перешкоду для руху інших транспортних засобів. На заперечення проти здійснення зазначеного порушення та прохання надати докази інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 зазначила, що доводити вину вони б мали, якщо би звинувачували позивача в здійснений кримінального злочину, а в даному випадку (при скоєнні адміністративного правопорушення в якому вони звинуватили) свою невинуватість має доводити Позивач. Після цього представники патрульної поліції показали відеозапис з нагрудної відеокамери. Передивляючись запис позивач ще раз засвідчилась що ніяких перешкод для руху інших транспортних засобів її автомобіль не створював під час перетинання транспортним засобом перехрестя по вул, ОСОБА_3 і пр. Гагаріна. Але незважаючи на це 02,09,16 близько 08-30, за тією ж адресою вул. Дмитра Яворницького біля б. 14, інспектор Перетятко Н.В, винісла постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч,2 ст.122 КУпАГІ. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, так як зазначені у постанові твердження відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

У судове засідання позивач не зявився, від ОСОБА_1 надійшла заява,в якій вона підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання відповідач та третя особа, вдруге не зявилися, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судові засідання не надали, повідомлені належним чином.

До суду надіслані заперечення на позов, в яких є посилання на відеодоказ, який згідно до Акту №87 від 07.01.02016 року до суду не надіслано.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення ОСОБА_4 дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 02.09.2016 року серії АР № 027441 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 02.09.2016 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_1 у м.Дніпропетровську, пр.Гагаріна,2 перехрестя виїхала на перехрестя вул. Дмитра Яворницького пр.Гагаріна, 2 на якому утворився затор , що змусило водія зупинитися на перехрестя, чим створив перешкоди для руху транспортних засобів, чим порушила п. 16.4. ПДР та позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 51 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення ОСОБА_4 дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 відповідачем в судове засідання надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо), в той час як сам позивач заперечує факт порушення ОСОБА_4 дорожнього руху, а саме по.16.4.ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправною та скасуванням оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 12, 70, 71, 86, 159 - 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 8 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2016 року серія АР №027441 , яка винесена інспектором роти 8 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова