Справа № 817/1317/16
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"12" жовтня 2016 р. Справа № 817/1317/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Інвест" на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "29" серпня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Інвест" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Олинця Володимира Петровича про визнання протиправним та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський окружний адміністративний суд ухвалою від 29.08.2016 р. відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Колос - інвест" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Олинця Володимира Петровича про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз'яснив позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі, зокрема зазначає, що при вчиненні реєстраційних дій нотаріус діє як суб"єкт владних повноважень у розумінні КАС України, а тому такі дії нотаріуса підлягають оскарженню до адміністративного суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не належить до задоволення, враховуючи таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос-інвест" звернулось до суду з позовною заявою до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Олинця Володимира Петровича про визнання протиправними та скасування рішень від 27.04.2016 року №29446958, №29446729, №29447139, №29446083, №29446399, від 28.04.2016 року №26460359, №229457034, №29459157, №29461402, №29460137, №29455272, №29461688, №29457814, №29457308, №29459447.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 статті 4 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, суд правильно вказав, що розгляду в порядку адміністративного судочинства підлягає публічно-правовий спір за участю суб'єкта владних повноважень, який в межах спірних правовідносин діє на виконання своїх владних управлінських функцій та/або делегованих повноважень.

Матеріали справи свідчать, що спірними рішеннями відповідачем було проведено державну реєстрацію припинення речового права оренди позивача на земельні ділянки, які знаходяться на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та належать на праві власності фізичним особам.

Позивач у позовні заяві зазначає, що підставою для прийняття цих рішень стали додаткові угоди до договорів оренди землі, датовані 27.-28.04.2016 року, укладення яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос-інвест" заперечує.

Так, позивач в позовній заяві зазначає, що не звертався до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації припинення свого права оренди на земельні ділянки та не уповноважував інших осіб на подання документів для проведення такої державної реєстрації.

Крім того, в зверненні від 06 травня 2016 року, направленого на адресу відповідача, позивач вказує про підробку документів, саме: фальсифікацію додаткових угод до договорів оренди землі, укладених позивачем з фізичними особами - власниками земельних ділянок, про їх дострокове розірвання та дострокове припинення права оренди. Зазначає, що всі можливі випадки подання від імені позивача таких угод та інших документів на державну реєстрацію дострокового припинення права оренди позивача на орендовані землі є шахрайськими діями, спрямованими на незаконне припинення діючого права оренди землі за підприємством з метою подальшої реєстрації права оренди за іншим землекористувачем - недобросовісним конкурентом.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що одночасно із прийняттям оспорюваних рішень, відповідачем прийняті рішення про державну реєстрацію права оренди на землю за Фермерським господарством "П'ятигірське" на підставі договорів, укладених з власниками земельних ділянок.

Колегія суддів наголошує, що державний реєстратор не може здійснювати розслідування та з"ясовувати, чи сфальсифікований документ, поданий для державної реєстрації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідачем фактично прийнято рішення, які стосуються державної реєстрації переходу права оренди землі від одної юридичної особи до іншої, а тому предметом даного позову є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, що не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що переданий позивачем на вирішення суду спір випливає з цивільних, а саме: договірних правовідносин і, відтак, має приватно - правовий характер.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, такі спори належать до юрисдикції місцевого загального суду.

Висновки аналогічного характеру наведені Верховним Судом України у постанові від від 14.06.2016 року по справі №826/4858/15, які в силу ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судом.

Місцевий суд, з врахуванням принципу верховенства права, правомірно застосував положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п. п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Колегія суддів також погоджується з місцевим судом, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Ухвала суду відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Інвест" залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "29" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос-Інвест" вул. 8-го Березня,35, м.Зболбунів , Рівненська обл., 35705

3- відповідачу: Державний реєстратор - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Олинець Володимир Петрович АДРЕСА_1

- ,