Справа № 2-а-4198/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 р. Справа № 2-а-4198/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася Державна податкова інспекція у м. Вінниці (далі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості по єдиному податку в сумі 1600 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач не сплатив відповідні суми єдиного податку згідно із чинним законодавством України.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся завчасно та належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому дійшов висновку за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до положень ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець зареєстрована виконавчим комітетом Вінницької міської ради та взята на податковий облік як платник єдиного податку в Державній податковій інспекції у м. Вінниці (а.с.9).

На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 станом на 13.08.2010 року є заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1600 грн., що підтверджується витягом з облікової картки платника податків станом на 25.05.2010 р. (а.с.17-19) та розрахунком ціни позову (а.с.8).

Судом також встановлено, що позивачем направлялись на адресу відповідача перша податкова вимога форми Ф1 №1/1113 від 22.08.2008 р. та друга податкова вимога форми Ф2 №2/445 від 26.01.2009 р. (а.с.10). Вказані податкові вимоги залишились без виконання. Заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості, не призвели до добровільного погашення недоїмки відповідачем.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 р. (із змінами і доповненнями) Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва (далі Указ) ставка єдиного податку для субєктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Абзацом 1 п. 2 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА України № 599 від 29.10.1999 р. (далі Порядок) визначено, що підставою для видачі Свідоцтва є подання субєктом підприємницької діяльності фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до цього Порядку та платіжного документа (квитанція, копія платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць. Заява про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності подається за умови сплати всіх установлених податків та обовязкових платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви.

Абзац 4 п. 2 Порядку зазначає, що у разі щомісячної сплати єдиного податку, його сплата здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку.

Абзац 2 п. 5 Указу передбачає, що субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Підпунктом 3.1.1 ст. 3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами передбачено, що виключно за рішенням суду в рахунок погашення податкового боргу можуть бути примусово стягнені активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності), що належать юридичній та фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування встановлено, що платники податків зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про систему оподаткування визначено, що відповідальність за правильність обчислення, своєчасність, сплати податків і зборів (обовязкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть платники податків і зборів (обовязкових платежів) відповідно до законів України.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказана у позовній заяві сума заборгованості підтверджується належними доказами у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При винесенні рішення суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів в спростування позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Литвиненко, 58/98, м. Вінниця, 21000, ід. номер НОМЕР_1) на користь Державної податкової інспекції у м. Вінниці заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. за рахунок активів платника податків.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович