Справа № 821/792/16
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/792/16
14 год. 52 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Багненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Терра" до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 17.05.2016 р.,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що в період з 15.04.2016р. по 22.04.2016р. відповідачем була проведена камеральна перевірка ТОВ "Ін Терра" з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків корегувань до таких податкових накладних в ЄРПН у грудні 2015р.

За результатами перевірки податковим органом було винесено 21.04.2016р. акт №25/15-38232190 від 21.04.2016р..

25.05.2016р. ТОВ "Ін Терра" отримало податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2016р., згідно з яким підприємству нараховано штрафну санкцію в сумі 38341,67грн. через порушення термінів реєстрації податкової накладної № 2/2 від 09.12.2015р. на 1 день.

Позивач вважає вищевказане податкове повідомлення-рішення незаконним за таких обставин.

Станом на 22 грудня 2015 р. о 08.44 год. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на рахунку ТОВ "Ін Терра" було коштів на суму 183139.50грн..

З метою поповнення вищезазначеного рахунку для подальшої реєстрації податкових накладних позивачем 22.12.2015р. о 10.04 год. було перераховано 274 760 грн. на зазначений рахунок, крім того о 11.49 год. ця сума була повернута ТОВ "Ін Терра" на спеціальний рахунок ПДВ.

З метою реєстрації податкових накладних контрагентам 23 грудня 2015р. ТОВ "Ін Терра" направлено кошти на рахунок платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а саме: 10000 грн. о 08.58год., 335000 грн. о 11.15 год. та 272000 грн. о 17.09 год. , які були відповідно повернуті Казначейством на спеціальний рахунок ПДВ ТОВ "Ін Терра" 23 грудня 2015р., 23 грудня 2015р. та 24 грудня 2015р. відповідно.

При спробі ТОВ "Ін Терра" 23 грудня 2015р. здійснити реєстрацію податкової накладної ТОВ "Сонячне насіння" на суму 2300500 грн., в т.ч. ПДВ 383416,67 грн., о 16.10 год. було отримано відмову, а саме: - "Документ не прийнято".

Аналогічну відповідь було отримано при спробі здійснити реєстрацію вищезазначеної податкової накладної 24 грудня 2015р. о 13.45 год., а саме: - "Документ не прийнято".

Таким чином, грошові кошти направлені в рахунок поповнення рахунку 23 грудня 2015р. так і не поповнили рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ і тільки 25 грудня 2015 р. о 10.16 год., грошові кошти направлені платником податку 23 грудня 2015 року в сумі 617 000 грн. були зараховані на рахунок ТОВ "Ін Терра" в системи електронного адміністрування ПДВ, що надало змогу підприємству здійснити нарешті реєстрацію податкової накладної № 2/2 контрагенту ТОВ "Сонячне насіння" на суму 383416,67грн.

ТОВ "Ін Терра" вчинені усі необхідні та достатні дії щодо реєстрації податкових накладних у строки, встановлені чинним законодавством. Разом з тим, податковим органом не було забезпечено виконання вимог пункту 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України щодо автоматичного обліку сум поповнення та залишку коштів на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ та сум податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні в Реєстрі; вимог пункту "а" пункту 200-1 статті 200-1 Податкового кодексу України щодо зарахування на рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ коштів з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001. 1 статті 200-1 цього Кодексу; та вимог Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року №569, щодо автоматичного обчислення ДФС сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні.

Просить суд визнати протиправним (недійсним) та скасувати податкове повідомлення- рішення № від 17.05.2016 р.;

- стягнути з Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ТОВ "Ін Терра" судовий збір в сумі 1378,00 грн..

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Третя особа до суду не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

08 грудня 2015 року між позивачем (постачальник) та ТОВ "Сонячне насіння" (покупець) укладено договір поставки № 08/12/15-4С.

09 грудня 2015р. ТОВ "Сонячне насіння" сплатило ТОВ "Ін Терра" платіжним дорученням № 2077 кошти в сумі 2300500 грн. за поставку товару (сої).

9 грудня 2015 року ТОВ "Ін Терра" складено податкову накладну № 2/2 на суму 383416,67 грн..

В період з 15.04.2016р. по 22.04.2016р. відповідачем була проведена камеральна перевірка ТОВ "Ін Терра" з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків корегувань до таких податкових накладних в ЄРПН у грудні 2015р.

21.04.2016р. за результатами перевірки податковим органом було складено акт № 25/15-38232190 "Про результати камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН ТОВ "ІН ТЕРРА" () у грудні 2015 року".

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України в частині дотримання термінів реєстрації податкових накладних в "Єдиному реєстрі податкових накладних". Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1.1 статті 120.1 глави 11 розділу II Податкового Кодексу України.

На підставі акту перевірки від 21.04.2016 № 25/15-38232190 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2016р., згідно з яким підприємству нараховано штрафну санкцію в сумі 38341,67 грн. через порушення термінів реєстрації податкової накладної № 2/2 від 09.12.2015р. на 1 день.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

З аналізу вищенаведених норм видно, що, предметом камеральної перевірки може бути лише податкова звітність, тобто відомості, зазначені у відповідній податковій звітності.

Суд вважає, що камеральна перевірка не може проводитись з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013, після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "камеральна електронна перевірка", інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "камеральна електронна перевірка" складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до пункту 4.5 Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №522 від 19.06.2012 (далі Регламент), результати камеральної перевірки оформлюються актом в разі: встановлення факту заниження (завищення) податкових зобов'язань або завищення (заниження) податкового кредиту та відповідно зменшення (збільшення) суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту або заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість; відмови у наданні бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та виявлення заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування.

З аналізу наведених норм слідує, що при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а отже в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

При проведенні камеральної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість, Регламентом встановлений вичерпний перелік порушень в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки. До такого переліку порушень не відноситься встановлення порушення термінів реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що термін реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, а отже, податковим органом, не в спосіб встановлений законодавством складено акт камеральної перевірки з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкової накладної.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм Податкового Кодексу України суд вважає, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки може перевіряти дані єдиного реєстру податкових накладних, та при виявленні розбіжності - провести документальну позапланову виїзну перевірку.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У постанові від 27.01.2015 по справі № 21-425а14 (в Єдиному державному реєстрі судових рішень № 43075087) Верховний Суд України виклав правову позицію, відповідно до якої невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За приписами частин 1 та 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відтак, враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки позивача, суд вважає, що така перевірка не має правових наслідків, складений за наслідками такої перевірки акт не може вважатися належним та допустимим доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Статтею 9 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок на додану вартість визначено як загальнодержавний податок, а підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податку накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України з 01 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначено, що Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (Сума Накл), обчислену за такою формулою:

Сума Накл = Сума НаклОтр + Сума Митн + Сума ПопРах + Сума Овердрафт - Сума НаклВид - Сума Відшкод - Сума Перевищ,

де:

Сума НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Сума Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

Сума ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 2001.2 цієї статті.

Сума Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Сума НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Сума Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок.

Сума Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових, накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, який зазначено вище, платник податку міг зареєструвати податкові накладні у ЄРПН за умови наявності достатньої суми коштів на електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ, яка б відповідала загальній сумі податку за податковими накладними від 31 грудня 2015 року № 12/2 та 14/2.

Пунктом 200-1.4 статті 200-1 ПК України визначено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, в тому числі, з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Згідно з абзацом тринадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України, якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків регулює Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - Порядок № 569).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку;

спеціальний рахунок - рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, передбаченого статтею 209 Податкового кодексу України (далі - суб'єкт спеціального режиму оподаткування), для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених/наданих ними сільськогосподарських товарів/послуг.

Пунктом 12 Порядку № 569 визначено, що якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки).

На електронні рахунки (в тому числі додаткові електронні рахунки) не можуть перераховуватися кошти із спеціальних рахунків.

ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових, електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі (пункт 13 Порядку № 569).

Казначейство подає ДФС в розрізі платників податку інформацію про суми поповнення електронних рахунків (в тому числі додаткових електронних рахунків) та залишків на таких рахунках (пункт 14 Порядку № 569).

Виходячи з системного аналізу наведених норм можна зробити висновок, що для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податків зобов'язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації таких податкових накладних.

Як встановлено в судовому засіданні станом на 23 грудня 2015р. о 08.38 год. на рахунку ТОВ "Ін Терра" нараховувалась та ж сума, що і на 22 грудня 2015 року о 16.28год., а саме: 185931,06 грн. О 10.06 год. 23 грудня 2015р. згідно із витягом грошові кошти, направлені платником податку для поповнення рахунку 22.12.2015р. в сумі 274760 грн., були зараховані на рахунок ТОВ "Ін Терра" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, і разом із сумою податкового кредиту 274,50 грн. сума коштів на рахунку платника склала 460 965,56грн.

23 грудня 2015 р. ТОВ "Ін Терра" було зареєстровано податкову накладну ТОВ "Саноіл-Транс" на суму 2350500 грн., в т.ч. ПДВ 422,118,46 грн. і відповідно залишок коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість склав 38847,10 грн. (підстава: витяг №14 від 23 грудня 2015).

23 грудня 2015р. ТОВ "Ін Терра" направлено кошти на рахунок платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а саме: 10000 грн. о 08.58год., 335000 грн. о 11.15год. та 272000 грн. о 17.09 год., які були відповідно повернуті Казначейством на спеціальний рахунок ПДВ ТОВ "Ін Терра" 23 грудня 2015р., 23 грудня 2015р. та 24 грудня 2015р. відповідно.

З витягу № 15 від 23 грудня 2015 року станом на 11.25 год. видно, що сума податку становить "-235912.90 грн.". З приводу від'ємного значення суми податку представники відповідача у судовому засіданні не змогли надати пояснень чи інших доказів правомірності своїх дії.

Станом на 15.26 год. 23 грудня 2016р. згідно витягу № 2, в якому зазначено суму "- 222 807.75грн.". з урахуванням суми податкового кредиту 13105,81грн.. При спробі ТОВ "Ін Терра" 23 грудня 2015р. здійснити реєстрацію податкової накладної ТОВ "Сонячне насіння" на суму 2300500грн., в т.ч. ПДВ 383416,67 грн., о 16.10 год. було отримано відмову, як видно із квитанції №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - "Документ не прийнято".

24 грудня 2015р. о 13.45 год., при спробі здійснити реєстрацію вищезазначеної податкової накладної отримано аналогічну відповідь - "Документ не прийнято".

25 грудня 2015р. о 10.16 год., згідно витягу, грошові кошти направлені платником податку 23 грудня 2015 року в сумі 617000 грн. були зараховані на рахунок ТОВ "Ін Терра" в системи електронного адміністрування ПДВ, що надало змогу підприємству здійснити реєстрацію податкової накладної № 2/2 контрагенту ТОВ "Сонячне насіння" на суму 383416,67 грн.

Однак, як видно з додатку до листа ДФС від 25.08.2016 № 14677/5/99-99-12-03-01-16 на 23.12.2015 р. на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника ТОВ "Ін Терра" були кошти у сумі 660869,00 грн., що давало можливість підприємству ще 23.12.2015 р. зареєструвати податкову накладну № 2/2 контрагенту ТОВ "Сонячне насіння" на суму 383416,67 грн.

У судовому засіданні представники відповідача не надали доказів на підтвердження правомірності своїх дій, щодо відмови 23.12.2015 р. у реєстрації податкової накладної № 2/2 контрагенту ТОВ "Сонячне насіння" на суму 383416,67 грн.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо неправомірності застосування до відповідача штрафних санкцій, за правовою нормою, яка набрала законної сили після виникнення спірних правовідносин.

Так, суд зазначає, що до 01.01.2016 року ст. 120-1 Податкового Кодексу України також включала в себе п. 120-1.3, який був виключений згідно Закону України від 24.12.2015 року № 909-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році".

Відповідно до п. 120-1.3 ст. 120-1 Податкового Кодексу України (в редакції від 20.09.2015 р.) порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким органом є Міністерство фінансів України, яке до 01.01.2016 року не затвердило вказаний порядок.

Оскільки Законом України № 909-VІІІ виключено необхідність застосування контролюючими органами Порядку застосування штрафних санкцій, як наслідок з 01.01.2016 року останні мають повноваження застосовувати та нараховувати штрафні санкції, які передбачені п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України без застосування Порядку.

Проте, суд звертає увагу на ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права платника, що виникло за фактом складення податкової накладної, слід визначити із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

В статті 4 Податкового кодексу України закріплені основні засади податкового законодавства України, відповідно до якої податкове законодавство України ґрунтується, в тому числі, на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку та стабільність.

Суд зазначає, що презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки спірні правовідносини мали місце у 2015 році, то застосування контролюючим органом норм законодавства, які вступили в дію з 01.01.2016 року є неправомірним.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 17.05.2016р.

Присудити здійснені товариством з обмеженою відповідальністю "Ін Терра" судові витрати у розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 жовтня 2016 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.3.3