Справа № 2-а-4970/10/0270
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 р. Справа № 2-а-4970/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Свентух Віталій Михайлович,

при секретарі судового засідання: Олійник Вікторії Валентинівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю;

відповідача : ОСОБА_2 - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив"

до: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № /0 від 10.11.2010р.

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Компанія "Володимирський масив" з позовом до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № /0 від 10.11.2010р..

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.11.2010р. ДПІ у м. Вінниці за порушення позивачем п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким ПП "Компанія "Володимирський масив" визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 181 251 грн., з них, 120 834 грн. - за основним платежем, 60 417 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями. На думку позивача, вказане податкове повідомлення-рішення прийняте за відсутності підстав, передбачених п. "б" п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 та п.п 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився із заявленими позовними вимогами з мотивів, викладених в наданих суду письмових запереченнях (а.с. 98-100). Крім того, зазначив, що ДПІ у м. Вінниці, приймаючи оскаржуване рішення, діяла згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство "Компанія "Володимирський масив" зареєстровано виконавчим комітетом Вінницької міської ради 30.01.2007р., свідоцтво про державну реєстрацію серія А00 № 824789, реєстраційний номер 1 005094, код за , перебуває на обліку в ДПІ у м. Вінниці з 01.02.2007р. за № 3363, зареєстрований платником ПДВ з 16.11.2007р. по 26.10.2010р..

На підставі направлення від 06.10.2010р. № 2478/23, виданого ДПІ у м. Вінниці, старшим державним податковим ревізором-інспектором, інспектором податкової служби ІІ рангу відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_3, на підставі п. 9 ч. 6 ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та відповідно до наказу ДПІ у м. Вінниці від 06.10.2010р. № 1356/23, проведено позапланову виїзну перевірку ПП "Компанія "Володимирський масив" з питань достовірності нарахування від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.04.2010р. по 01.05.2010р., наслідки якої знайшли своє відображення в акті № 2441/23/34887094 від 26.10.2010р..

Виїзною позаплановою перевіркою встановлені порушення ПП "Компанія "Володимирський масив":

- п.п. 5.1.17 п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.п. 5.9.1, 5.9.2 п. 5.9 ст. 5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. № 213), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 1 041 727 грн. за квітень 2010 року;

- п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 5.10 ст. 5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. № 213), занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 120 834 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ у м. Вінниці прийнято податкове повідомлення - рішення № /0 від 10.11.2010р., відповідно до якого ПП "Компанія "Володимирський масив" визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 181 251 грн., з них, за основним платежем - 120 834 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 60 417 грн..

Вирішуючи спір по суті, суд визнає заявлені вимоги позивача щодо скасування прийнятого відповідачем рішення обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009р. укладеного між ВАТ Керамік (Продавець) та ПП Компанія Володимирський масив (Покупець), зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 18.07.2009р. за № 744, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ВАТ Керамік продав, а ПП Компанія Володимирський масив купив комплекс, нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12./а.с.45-50/.

Відповідно до пункту 1.5. Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009р. земельна ділянка на якій розташована відчужувана нерухомість, є власністю ВАТ Керамік, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 423153, виданим Вінницькою міською радою 20.12.2007р., зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78.

Із аналізу вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку /а.с. 77/ та положень договору купівлі-продажу нерухомого майна вбачається, що нежитлові будівлі та споруди, які відійшли до покупця ПП Компанія Володимирський масив від ВАТ Керамік знаходяться на земельній ділянці площею 8.2357 га.

Відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України (чинній на момент укладення Договору купівлі-продажу будівель та споруд від 14.07.2009 року), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

В судовому засіданні встановлено, що в процесі укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна сторонами досягнуто домовленості про оформлення договору-купівлі продажу земельної ділянки не пізніше 7 днів з моменту підписання даного договору (пункт 1.6. договору купівлі-продажу нерухомого майна). Однак вказаного оформлення не відбулось.

Приватним підприємством Компанія Володимирський масив подано позов до господарського суду Вінницької області (справа №11/224-09) про визнання за ПП Компанія Володимирський масив права власності на земельну ділянку площею 8,2357 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12, належної ВАТ Керамік, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №426153, з відшкодуванням ВАТ Керамік вартості земельної ділянки за ціною, визначеною у відповідності до експертної оцінки.

В процесі розгляду господарським судом справи сторони дійшли згоди відносно предмету спору (земельної ділянки) та уклали мирову угоду б/н від 12.03.2010 р. /а.с. 82-83/, згідно умов якої ВАТ "Керамік" та ПП Компанія Володимирський масив домовились про наступне:

- вартість спірної земельної ділянки, згідно експертної оцінки, становить 5 885 191 грн. Вказану вартість сторони погоджують та не заперечують проти прийняття її в якості ціни по розрахункам (п.1 Мирової угоди);

- ПП Компанія Володимирський Масив приймає на себе виконання зобов'язань ВАТ Керамік перед бюджетом і проводить оплату непогашеного відповідачем залишку коштів в розмірі 1 124 000 грн., шляхом проведення безготівкового перерахування коштів або внесенням ПП Компанія Володимирський масив готівки в банк, в строк не пізніше 01.05.2010р. (п. 2 Мирової угоди);

- в свою чергу, ВАТ Керамік, одночасно з підписанням сторонами тексту даної мирової угоди, передає по акту приймання - передачі ПП Компанія Володимирський масив у власність земельну ділянку площею 8,2357 га, розташовану за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12, належну ВАТ Керамік, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 423153, виданого Вінницькою міською радою 20.12.2007р., зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 78 (п. 3 Мирової угоди);

- вартість спірної земельної ділянки (5 885 191 грн.) ПП Компанія Володимирський масив зобов'язане сплатити не пізніше 12.09.2010 р. в безготівковому порядку на поточний рахунок ВАТ Керамік (п. 4 Мирової угоди);

- сторони домовились, що з моменту затвердження господарським судом Вінницької області даної мирової угоди, припиняються зобов'язання сторін, визначені в договорі купівлі-продажу від 14.07.2009р. нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці.

Вказана мирова угода затверджена ухвалою Господарського суду Вінницької області №11/224-09 від 11.05.2010 року. /а.с. 87-88/

Необхідно зазначити, що стаття 377 ЦК України не містить виключень з встановленого нею правила про перехід права власності на земельну ділянку, розміщену під будівлями та спорудами, які продаються. Сторони договору можуть погодити лише розмір земельної ділянки, яка відходить у власність покупця будівель і споруд, однак неможливо змінити положення ст. 377 про перехід права власності на земельну ділянку до покупця будівлі.

Представником позивача в судовому засіданні стверджувалось, що між ВАТ «Керамік» та ПП «Компанія Володимирський масив» виникли правовідносини по відчуженню єдиного обєкту продажу комплекс, нежитлові будівлі, споруди та земельна ділянка на якій вони розташовані. При цьому, суду надано пояснення, що загальна вартість обєкту продажу за домовленістю склала 10 565 071,2 гривень, сума ПДВ 1760845,20 гривень, виходячи із наступного розрахунку: 3 502 842 грн. 00 копійок, в т.ч. ПДВ в сумі 583807 гривень за договором купівлі продажу та 7 062 229,20 гривень, в т.ч. ПДВ в сумі 1177038,20 гривень за мировою угодою.

В судовому засіданні представником податкового органу вказані твердження позивача не були спростовані відповідними доказами.

Суд вважає, що пунктом 1.5. договору купівлі продажу нерухомого майна, з відсиланням на відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку, окреслено конфігурацію земельної ділянки її розмір та цільове призначення.

Проаналізувавши положення договору купівлі-продажу нерухомого майна, текст мирової угоди, затвердженої господарським судом, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №423153, судом зясовано, що розмір земельної ділянки її конфігурація та цільове призначення при вказаних правовідносинах залишились не змінними, а вказаними документами підтверджується факт відчуження єдиного обєкту нерухомості.

В свою чергу, положення пунктів 1.5 та 1.6 договору купівлі-продажу нерухомого майна лише визначають строк виконання сторонами вимог ст. 377 ЦК України щодо переходу права власності на земельну ділянку покупцеві будівель (переносять цей строк на майбутнє), а також виокремлюють вартість земельної ділянки із загальної вартості будівель та споруд за договором, і домовляються про її визначення сторонами в майбутньому (ф'ючерсні умови).

Разом з тим, судом встановлено, що при придбанні нерухомого майна здійснено поставку земельної ділянки ВАТ Керамік в адресу ПП Компанія Володимирський масив та виписано податкову накладну від 12.03.2010р. № 401000003 на загальну суму 7 062 229 грн.20 коп., в т.р.:

- вартість земельної ділянки площею 8,2352 га складає 5 885 191 грн.;

- сума ПДВ 1 177 038 грн. 20 коп..

Сума ПДВ по даній операції включена до складу податкового кредиту за квітень 2010 р. (вх. від 21.05.2010 року № 97004), оскільки ухвалою господарського суду Вінницької області від 11 травня 2010 року у справі №11/224-09 затверджено мирову угоду сторін від 12.03.10р., за текстом мирової угоди, що вказаний вище, ПП Компанія Володимирський масив отримано новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 197891 від 02.06.2010 р. - на підставі затвердженої судом мирової угоди.

При цьому, конфігурація земельної ділянки, площа (8,2351 га), кадастровий номер :02:015:0114), цільове призначення (для виробничих потреб) - не змінились від даних, які були внесені в державному акті на право власності на земельну ділянку ВАТ Керамік.

Відповідно до абз. 1 п. п. 5.1.17 п. 5.1 ст. 5 Закону України Про податок на додану вартість (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) звільняються від оподаткування операції з поставки (продажу, передачі) земельних ділянок, земельних паїв, крім тих, що знаходяться під об'єктами нерухомого майна та включаються до їх вартості відповідно до законодавства (з урахуванням положень підпункту 5.1.19 пункту 5.1 статті 5 цього ж Закону).

З огляду на викладені вище обставини, до правовідносин набуття ПП Компанія Володимирський масив права власності на земельну ділянку площею 8.2357 га, на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, а також затвердженої ухвали господарського суду Вінницької області від 11.05.2010р. у справі № 11/224-09 мирової угоди від 12 березня 2010 року, не підлягає застосуванню підпункт 5.1.7 п.5.1 ст.5 Закону України Про податок на додану вартість, оскільки відбулось відчуження єдиного обєкту нерухомості, що включає в себе вартість комплексу, нежитлових будівель, споруд та земельної ділянки на якій вони розташовані.

Зі змісту акту перевірки № 2441/23/34887094 від 26.10.2010р. вбачається, що перевіряючими досліджувались документи, які стали підставою набуття ПП Компанія Володимирський масив права власності на земельну ділянку від ВАТ Керамік, однак на думку суду їм було надано невірну правову оцінку.

Відчужуючи комплекс, нежитлові будівлі та споруди, передбачалось, що положення норм ч. 1 ст. 377 ЦК України буде реалізоване сторонами в порядку виконання пунктів 1.5 та 1.6 договору купівлі-продажу від 14.07.2009р., проте було реалізоване сторонами в рамках господарського провадження по справі №11/224-09 шляхом затвердження господарським судом Вінницької області мирової угоди від 12.03.2010р.

Зазначена мирова угода, як слідує зі змісту ухвали господарського суду від 11.05.2010 року по справі № 11/224-09, не є самостійним договором про відчуження земельної ділянки, а навпаки, містить чітку прив'язку передачі земельної ділянки до передачі будівель за укладеним раніше договором купівлі-продажу (п.5 Мирової угоди).

Як зазначалось вище в даному випадку Договором купівлі-продажу лише передбачається відстрочка переходу права власності на земельну ділянку під спорудами, які продаються.

З таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновку податкового органу, що земельна ділянка придбана позивачем як окремий об'єкт.

Що стосується посилань представника відповідача на ту обставину, що мирова угода затверджена ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.05.2010 року, а податкова накладна виписана 12.03.2010 року, то суд вважає, що дата затвердження мирової угоди не повязана з датою виникнення права на податковий кредит в розумінні підпункту 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Задовільняючи даний позов судом також взято до уваги, що з листа начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м. Вінниці ОСОБА_5 № 1/15-2 від 04.01.2011р., при проведення камеральної перевірки ВАТ "Керамік" з операції поставки ПП "Компанія "Володимирський масив" земельної ділянки площею 8,2352 га за податковою накладною № 401000003 від 12.03.2010р. на загальну суму 7 062 229 грн. 20 коп., в т.р. ПДВ 1 177 038 грн. 20 коп., встановлено, що зазначена податкова накладна відображена шляхом проведення коригувань через додаток № 1 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2010 року від 21.05.2010р. за № 97009 на суму ПДВ 1 177 038 грн. 20 коп., як ВАТ "Керамік" в розділі податкових зобов'язань, так і ПП "Компанія "Володимирський масив" в розділі податкового кредиту декларації з ПДВ за № 97004 від 21.05.2010р.. Податкова декларація за квітень 2010 року по ВАТ "Керамік" камерально перевірена, за результатами якої порушень не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на час винесення оскаржуваного рішення відповідач не мав достатніх для цього підстав, які б підтверджувалися належними доказами. Не встановлено таких підстав і за результатами розгляду даної адміністративної справи, що позбавляє дане рішення обґрунтованості, у звязку з чим суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, Законом України Про податок на додану вартість", Законом України Про оподаткування прибутку підприємств, Конституцією України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Вінниці № /0 від 10.11.2010р.

3. Стягнути з Державного бюджету на користь ПП "Компанії "Володимирський масив" (вул. Соборна, 1, м. Вінниця, 21000) 3 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови можливо отримати: 18.01.11 о 17:45 год.

Суддя Свентух Віталій Михайлович