Справа № 2-а-2952/10/0270
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2010-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
_________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 р. Справа № 2-а-2952/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян Марини Бондівни,

при секретарі судового засідання: Скалій Лесі Володимирівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю

відповідача 1 : ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники за довіреностями

відповідача 2: не з'явився з невідомих для суду причин, про поважність яких не повідомив

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Корделівський цукровий завод"

до: 1) Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції; 2) Калинівського відділення Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Корделівський цукровий завод" до Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції та Калинівського відділення Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції про:

- визнання протиправним нарахування Козятинською об'єднаною державною податковою інспекцією штрафних санкцій ВАТ "Корделівський цукровий завод" по самостійно погашеним платником податків зобов'язанням;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05.07.2010 року № /0;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 05.07.2010 року № /0;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 05.07.2010 року № /0.

Позов мотивовано тим, що відповідно до абзаців 3-4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року № 502 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 751 від 17.07.2010 року органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 року "видавати суб'єктові господарювання припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акта про проведення перевірки, якщо інший строк не передбачено законом; приймати рішення про застосування до суб'єктів господарювання фінансових і адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня одержання приписів про усунення виявлених порушень (крім порушень, що неможливо усунути); не застосовувати санкції за порушення, які усунуті на виконання припису. Зважаючи на те, що ні відповідачем 1, ні відповідачем 2 на адресу позивача не направлявся припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акта про проведення перевірки, а самі штрафні санкції нараховані по вже виконаним (самостійно погашеним) зобов'язанням, дії відповідачів по нарахуванню та наданню до стягнення виключно штрафних санкцій порушують норми абзаців 3-4 підпункту 1 пункту 1 вказаної вище постанови, та, відповідно, імперативні вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та абзацу 1 статті 13 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". На думку позивача, наведеними вище обставинами, відповідачами завдано шкоду правам і охоронюваним законом інтересів підприємства, що і спонукало до звернення з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача 1 в судовому засіданні та в письмових запереченнях (а.с.39-40) не погоджуються з даним позовом та вважають, що підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.07.2010 року немає з наступних причин. Позивач визнав та не оскаржує виявлені перевіркою та зафіксовані в акті перевірки порушення. Положення постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 21.05.2009 року не розповсюджується на проведення документальні невиїзні перевірки органами державної податкової служби. Зазначено, що право податкових органів здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подання лише у випадках, в межах компетенції і в порядку, встановленому законами України, закріплене пунктом 1 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу". За таких обставин, відповідачі вважають, що оскаржувані рішення податкового органу прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а зазначені у позовній заяві доводи є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству України.

Відповідач 2 письмових заперечень на позовну заяву не надав, в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, та зважаючи, що клопотань про відкладення розгляду справ від відповідача 2 не надходило, справа розглядається за наявними у справі документами без участі представника відповідача 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 р. N 502 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 751 від 17.07.2009 р. "Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року" органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 р. тимчасово припинити проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

З наведеної норми вбачається, що дія Положення постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 21.05.2009 року не поширюється на проведення документальних невиїзних перевірок органами державної податкової служби.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначено в Законі України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.90р № 509-ХII з наступними змінами і доповненнями.

Стаття 4 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" визначає, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, якому підпорядковуються зокрема Державна податкова інспекція в АРК. До прав органів державної податкової служби відноситься згідно з пунктом 1 статті 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні здійснення документальних невиїзних перевірок, а також планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями іншими відокремленими підрозділами, що не мають статус юридичної особи а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності.

Порядок розрахунку штрафних санкцій за порушення податкового законодавства встановлено статтею 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а також іншим спеціальним законодавством про оподаткування.

Таким чином, чинним законодавством не передбачене застосування податковим органом приписів про усунення виявлених в ході перевірки порушень податкового законодавства.

Надані позивачем документи свідчать про те, що податковим органом була проведена документальна невиїзна перевірка, за результатами якої 05.07.2010 року був складений акт перевірки № НОМЕР_1(а.с.5-6).

На підставі виявлених перевіркою порушень прийняті податкові повідомлення - рішення від 05.07.2010 року № /0; № /0; № /0 (а.с. 10,11,12), якими позивачу визначено штрафні санкції на загальну суму 50976 грн. 34 коп.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем не ставляться під сумнів виявлені перевіркою порушення, та розмір нарахованої штрафної санкції. В силу ж вимог частини 3 статті 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, не потребують доказування .

З урахуванням наведеного, суд вважає правомірними дії відповідачів по проведенню перевірки та застосуванню штрафних (фінансових) санкцій до позивача, а тому підстави для висновку про неправомірність дій відповідача, у звязку з чим відсутні підстави для скасування податкових повідомлень - рішень від 05.07.2010 року № /0; № /0; № /0 відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податковий орган при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.07.2010 року діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з використанням свого повноваження та з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

На підставі викладеного, зважаючи що відповідач не заперечував проти виявлених перевіркою порушень та розміру застосованих за них санкцій, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх рішень, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. З огляду на те, що в процесі розгляду даної справи свідки не залучалися і не призначалася судова експертиза та, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 27.08.10

Суддя Мультян Марина Бондівна

25.08.2010