Справа № 362/5075/16-а
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/5075/16-а
Провадження № 2-а/362/173/16
У х в а л а

13 жовтня 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання незаконною і скасування постанови та присудження судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що він не відповідає вимогам ст. 106 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві також зазначаються:

-імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

-імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

-зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, в порушення наведених вимог процесуального закону, у позовній заяві не зазначено:

-номер засобу звязку позивача, якщо такий є;

-номер засобу звязку відповідача і адреса його електронної пошти або посилання на те, що такі невідомі чи не існують;

-не повністю вказано адресу місцезнаходження позивача, оскільки не зазначено поштовий індекс такої адреси.

Одночасно, позивачу слід зазначити у позовній заяві повне, без скорочень і абревіатур.

Також, позивачу необхідно вирішити питання: або про участь у справі в якості відповідача відповідного органу до відання якого належить розпорядження коштами Державного бюджету України, або щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення позовних вимог про присудження судових витрат та їх формулювання у прохальній частині заяви, оскільки особа до якої заявлено позовні вимоги є відповідачем та має право на правову позицію щодо заявлених до неї вимог.

При цьому, позивачу слід розяснити наступне.

Вимоги пункту другого прохальної частини цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосується дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Зокрема, викладене у пункті другому прохальної частини позову прохання не є способом захисту прав, які використовуються при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, про яке позивач просить у пункті другому заяви, здійснюється судом в силу положень КАС України при постановлені рішення у справі, тобто є обовязком суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Одночасно, у звязку із заявленими вимогами позову позивачу необхідно обовязково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено дві позовні вимоги (оскільки є два пункти позовних вимог), одна з яких немайнового, а інша майнового характеру про стягнення грошових коштів, позивачу слід сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, згідно із частиною другою статті 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

В позовній заяві зазначено, що транспортний засіб вийшов з ладу та на сьогоднішній день знаходиться на станції технічного обслуговування, а оскаржувану постанову позивач отримала лише 08 жовтня 2016 року, проте, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не зазначено та до позову не додано.

До того ж, позивачем не дотримано вимог частини третьої статті 106 КАС України та не додано до позовної заяви копії всіх документів, що приєднуються до неї для відповідача.

Дана обставина підтверджується переліком додатків до позову у якому відсутня вказівка про те, що до позовної заяви додано копії всіх документів, що приєднуються до неї для відповідача.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, її слід залишити без руху для виправлення вказаних вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 106, 108 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання незаконною і скасування постанови та присудження судових витрат залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків до 01 листопада 2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя