Справа № 2-а-2248/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 р. Справа № 2-а-2248/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: державної податкової інспекції у м. Вінниці

до: суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі - ДПІ у м. Вінниці) до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1І.) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що станом на 20.05.2010 року СПД ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом у сумі 22336,0 грн. - пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД. Дана заборгованість виникла в результаті проведення посадовими особами позивача позапланових виїзних документальних перевірок відповідача з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контракту №3 від 19.12.2008 року. За результатами даних перевірок ДПІ у м. Вінниці прийняті податкові повідомлення-рішення № від 24.09.2009 року на суму штрафних (фінансових) санкцій - 20549,0 грн. та № від 13.10.2009 - на 1787,0 гривень.

У зв'язку з тим, що до СПД ОСОБА_1 не сплатив штрафні (фінансові) санкції та не здійснив їх оскарження в адміністративному чи судовому порядку, ДПІ у м. Вінниці звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості перед бюджетом у сумі 22336,0 гривень.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання (вх. №3848 від 14.02.2011 року) про розгляд справи у порядку письмового провадження, згідно наявних у справі доказів, окремо зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

13.12.2010 року СПД ОСОБА_1 надав до суду заперечення проти позову (вх. №27524), в якому вказав, що між позивачем та відповідачем відсутні боргові зобов'язання, за якими закінчився строк оскарження. Поряд з тим, відповідач просив суд постановити ухвалу про проведення судового засідання у справі №2-а-2248/10/0270 за позовом ДПІ у м. Вінниці до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 46).

Відповідач, в судове засідання жодного разу не зявився, повноважного представника не направив, про час, дату та місце судових засідань неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином. Відповідно до вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом прийнято всі міри для належного повідомлення відповідача про час, день і місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи дані обставини, судом прийнято рішення продовжити розгляд справи у відсутність відповідача, і вирішити справу на підставі наявних доказів.

Частиною 4 ст. 122 КАС України, передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі сторони, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, а відповідач не з'явився до суду без поважних причин, хоча неодноразово, завчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду судової справи, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії В01 №695166 (а.с. 15) СПД ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради 26.06.2001 року з присвоєнням ідентифікаційного номеру фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

На виконання вказаної норми Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та на підставі направлення, виданого ДПІ у м. Вінниці, від 14.09.2009 року №243 посадовою особою відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотриманням вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контракту №3 від 19.12.2008 року, укладеного із нерезидентом - ПП Ешонкуловим ОСОБА_2, Республіка Узбекистан, про що складено акт від 21.09.2009 року №173/22/НОМЕР_1 (а.с. 12-13).

У ході вказаної перевірки посадовою особою позивача встановлено порушення ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині порушення законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки по контракту №3 від 19.12.2008 року з ПП Ешонкуловим ОСОБА_2 (Республіка Узбекистан).

На підставі акта перевірки від 21.09.2009 року №173/22/НОМЕР_1 за вказане порушення ДПІ у м. Вінниці до ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.09.2009 року № на суму 20549,0 грн. (а.с. 14).

Крім того, на підставі направлення, виданого ДПІ у м. Вінниці, від 05.10.2009 року №288/22 посадовою особою відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотриманням вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків по контракту №3 від 19.12.2008 року, укладеного із нерезидентом - ПП Ешонкуловим ОСОБА_2, Республіка Узбекистан, про що складено акт від 07.10.2009 року №194/22/НОМЕР_1 (а.с. 8-10).

У ході вказаної перевірки посадовою особою позивача встановлено аналогічне порушення відповідачем ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині порушення законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки по контракту №3 від 19.12.2008 року з ПП Ешонкуловим ОСОБА_2 (Республіка Узбекистан).

На підставі акта перевірки від 07.10.2009 №194/22/НОМЕР_1 за вказане порушення ДПІ у м. Вінниці до ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.10.2009 року № на суму 1787,0 грн. (а.с. 11).

Суд погоджується з діями ДПІ у м. Вінниці та вважає правомірним застосування до ФОП ОСОБА_1 рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.09.2009 року № та від 13.10.2009 року №, з наступних підстав.

Основні засади державної політики у сфері здійснення зовнішньоекономічної діяльності визначають та встановлюють Закони України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Згідно ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами, а зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Як слідує з матеріалів адміністративного позову, між ФОП ОСОБА_1 та ПП Ешонкуловим ОСОБА_2, Республіка Узбекистан, укладено експортний контракт №3 від 19.12.2008 року, предметом якого є здійснення операцій купівлі-продажу насіння соняшника. Сума контракту становить 19840,0 доларів США.

На виконання умов вказаного контракту №3 від 19.12.2008 року, ФОП ОСОБА_1 відвантажено на користь нерезидента товар (насіння соняшника) згідно ВМД №34 від 12.01.2009 року на загальну суму 13020,0 доларів США (100254,0 грн.).

24.09.2009 року на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 надійшла іноземна валюта за експортований товар у сумі 13020,0 доларів США (104240,54 грн.). Граничний термін надходження валютної виручки становив 11.07.2009 року.

Порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті регулює Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", ст. 1 вказаного Закону (в редакції чинній на дату виникнення спірних відносин) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

ФОП ОСОБА_1 до суду не надано висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики щодо можливості перевищення строків надходження валютної виручки.

Статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані спеціальні санкції у вигляді накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України.

Частиною 1 ст. 4 "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Оскільки, відповідач допустив перевищення вказаного строку за відсутності висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, суд вважає правомірним застосування відповідачем до позивача рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.09.2009 року № та від 13.10.2009 року №, відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", в загальній сумі 22336,0 гривень.

Крім того, позивачем надано до суду першу податкову вимогу № 1/2477 від 15.12.2009 року (а.с. 7) та другу податкову вимогу № 2/256 від 19.02.2010 року (а.с. 7), які згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_1 одержав 03.03.2010 року. Відповідачем вказані податкові вимоги залишились без виконання та не оскаржувались, що сприймається судом як фактичне визнання ФОП ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом у сумі 22336,0 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заходи здійсненні позивачем для добровільного погашення заборгованості перед бюджетом не дали результатів.

Таким чином, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у сумі 22336,0 гривень.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а також те, що відповідачем не надано до суду жодних доказів погашення заборгованості перед бюджетом у сумі 22336,0 грн., суд приходить до висновку позов задовольнити повністю.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - громадянина ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом у сумі 22336,0 грн. (двадцять дві тисячі триста тридцять шість гривень 00 копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович