Справа № 808/176/16
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2016 рокусправа № 808/176/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по справі №808/176/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" звернулося до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №125110011/2015/010104/2 від 13.07.2015; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125110011/2015/00133 від 13.07.2015.

В обґрунтуванні позову позивач посилався на те, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною зовнішньоекономічного контракту. Надані для митного оформлення документи є достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала резервний метод визначення митної вартості товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Київська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, просила скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час митного оформлення товару Митниця діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Митним кодексом України. Підставою для коригування митної вартості стало не надання декларантом на обов'язкову вимогу Митниці додаткових документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару, оскільки Митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Київської митниці було послідовно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому, як на наявність обставин, що унеможливлювали митне оформлення на підставі поданих позивачем документів, Митниця посилається на спрацювання

системи управління ризиків, що могло свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19.12.2014 між товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" (Покупець) та Пелагіа АС (Продавець) укладено Контракт №162S/2014P відповідно до умов якого Продавець зобов'язався передати у власність ТОВ «КЛІОН» свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів, та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною Контракту. Поставка товару здійснюється у відповідності до положень Інкотермс 2010 року. Безпосереднім відправником товару може бути інша компанія про що зазначається в інвойсі на поставку товару. Ціна товару зазначається в інвойсах на кожну партію товару. Загальна сума Контракту встановлюється відповідно до суми всіх інвойсів і становить суму, що еквівалентна 50000000 доларів США. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок або в формі акредитиву (а.с. 42-48).

Згідно інвойсу № 10033162 від 06.07.2015, товар, що поставлявся - морожена скумбрія ціла 400-600 г у кількості 975 картонних короби по 20 кг, вага нетто - 19500 кг, ціна - 1,52 доларів США, загальна вартість товару - 29640 доларів США. Умови поставки: FCA Клайпеда, Литва; дата відвантаження - 28 тиждень 2015; умови оплати: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати виставлення інвойсу. Крім того зазначено, що можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін.

13.07.2015р. з метою митного оформлення товару позивачем по електронній системі MD Office™. MDDeclaration до М/п "Східний термінал" Київської митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 № 125110011/2015/009464 довідковий №2628 (згідно графи 7 ВМД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 658604 грн. 56 коп. (1,54 доларів США за 1 кг).

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані: контракт № 162S/2014P від 19.12.2014; інвойс від 06.07.2015 № 10033162; калькуляція постачальника від 06.07.2015; прайс-лист від 04.07.2015; міжнародна товарно-транспортна накладна 0000990 від 07.07.2015; довідка про транспортні витрати б/н від 07.07.2015; договір доручення № 30-10/14 від 30.10.2014; дублікат ветеринарного свідоцтва від 13.07.2015 серії ЄРД-00 № 203445; ветеринарний (санітарний) сертифікат від 07.07.2015 № LT0171243/L2-7228; сертифікат походження № 403602 від 06.07.2015; сертифікат якості № 72 від 06.07.2015; експортна декларація №15LTLU9000ЕК021513 від 07.07.2015 (а.с. 35-56).

Митна вартість товару визначена декларантом згідно зі статтею 57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються)

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 13.07.2015 № 125110011/2015/009464, Київською митницею ДФС надіслано повідомлення до ТОВ «КЛІОН», що під час перевірки сформовано обов'язкові ризики 101-1, 103-1, 105-2, 107-2, які стосуються перевірки документів щодо визначення рівня митної вартості товару та класифікації товару згідно УКТЗЕД. Позивачу пропонувалось надати додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару (з реквізитами, необхідними для ідентифікації даного товару); договір на перевезення товару; якщо товар страхувався - витрати на страхування; висновки спеціалізованої експертної організації про якісні та вартісні характеристики.

У відповідь на вказане повідомлення, ТОВ «КЛІОН» надало заяву № 06/02-699 від 13.07.2015р., відповідно до якої зазначило, що підприємство на даний час не має можливості надати додаткові документи стосовно підтвердження рівня митної вартості товару.

13.07.2015р. Київською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 125110011/2015/010104/2, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом за ціною товару у сумі 1,84 доларів США за кілограм (а.с. 11-12).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що метод за ціною договору не застосовується тому, що декларантом не подано додаткові документи для підтвердження числових значень складових митної вартості. Метод за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів не був використаний у зв'язку з відсутністю митних оформлень ідентичних та аналогічних товарів. Метод на основі віднімання та додавання вартості не застосований у зв'язку з відсутністю даних щодо основних складових вартостей матеріалів та витрат.

Київською митницею ДФС резервний метод застосований з урахуванням інформації, наявної в митному органі (Рішення про коригування МВ від 14.05.2015 № 0/2015/000090/1, від 27.05.2015 № 504050002/2015/000007/2, 03.06.2015 № 112050000/2015/000105/2 - товар оформлений за рівнем митної вартості 1,84 доларів США за кілограм).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125110011/2015/00133 від 13.07.2015 за поданою митною декларацією № 125110011/2015/009464 від 13.07.2015р.

02.09.2015 позивачем у відповідності до статті 55 Митного кодексу України надано додаткові документи: висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-396 від 10.08.2015; лист 06/02-1045 від 02.09.2015; рахунок № VIS152 від 13.07.2015; договір 2015МЭ/3М від 02.01.2015; договір 152-П від 01.07.2015; лист б/н від 18.08.2015 (а.с. 18-31).

Розглянувши додатково подані документи, 15.09.2015 Київською митницею ДФС надано відповідь № 7707/2/10-70-60-47 відповідно до якої зазначено, що вказані документи містять розбіжності та невідповідності: 1) положеннями розділу 2 договору на перевезення від 02.01.2015 № 2015МЭ/3М «організація перевезень» передбачено оформлення заявки на перевезення із зазначенням відомостей щодо обсягів вантажу та вартості перевезення. Проте вказана заявка для підтвердження числового значення митної вартості товару до митниці не подавалась; 2) виявлено невідповідність між сумами транспортних витрат, зазначених в довідці про транспортні витрати від 07.07.2015 б/н та рахунку на оплату перевезення від 13.07.2015 № VIS152; 3) відомості, вказані у рахунку на перевезення від 13.07.2015 № VIS152, містять суперечливу інформацію щодо вартості перевезення. Так, відповідно до пунктів 1, 3 вказаного рахунку, загальна вартість транспортних послуг з перевезення вантажу за маршрутом: м. Клайпеда - пункт пропуску на державному кордоні України Нові Яриловичі (відстань 874 км) складає 9000 грн. Разом з цим, відповідно до пункту 4 вказаного рахунку, загальна вартість перевезення маршрутом: пункт пропуску Нові Яриловичі - м. Київ (відстань близько 205 км) складає непропорційно більшу суму, а саме: 27000 грн. Загальна сума за перевезення вказана в розрахунку: 36000 грн.; 4) згідно інформації в експертному висновку ОИ-396 від 10.08.2015, ринкову вартість вказаного товару визначено на умовах FCA-Клайпеда (Литва), без врахування транспортних витрат до кордону України.

З урахуванням встановлених розбіжностей, Київською митницею ДФС прийняті Рішення про коригування митної вартості товару та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення залишено без змін.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що спірні рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК Українидодаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобовязаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірному випадку, направляючи декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів, Митниця не зазначила законодавчі визначені підстави для цього та не вказала, чому з наданих до митного оформлення документів не можливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару. Не обґрунтована Митницею така неможливість і під час розгляду справи судом. В той же час, наведені норми матеріального права зобов'язують Митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тобто, встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо виявлених розбіжностей в додатково поданих документах, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Так, з метою підтвердження вартості послуг з перевезення товару від м. Клайпеда до м. Київ, ТОВ «КЛІОН» було надано до митного оформлення довідку перевізника б/н від 07.07.2015 розрахунку транспортних витрат, що становили 9000 грн. (а.с. 49). Вказані транспортні витрати охоплюють маршрут з м. Клайпеда до пункту перетину кордону Нові Яриловичі, що також відповідає витратам зазначеним у рахунку № VIS152 в якому загальна сума транспортних послуг та транспортно-експедиційних послуг за межами України (м. Клайпеда-Нові Яриловичі) становить також 9000 грн. (а.с. 21).

Позивачем при митному оформленні товару заявлено його митну вартість у розмірі 658604 грн. 56 коп., що становить вартість товару - 649604 грн. 56 коп. та вартість витрат на транспортування до місця ввезення товару на митну територію України - 9000 грн.

Наданий експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-396, який виготовлений у відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, містить ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти, а отже вказаний висновок підтверджує, що задекларована ціна на поставлений ТОВ «КЛІОН» товар, є такою, що визначена правомірно та залежить від певного ринку морепродуктів, постачальника, тощо.

Розмір витрат на поставку придбаної ТОВ «КЛІОН» продукції підтверджено додатково наданими документами, наявними в матеріалах справи та поданих до митного оформлення (а.с. 21-25, 49).

Суд першої інстанції, проаналізувавши надані позивачем до митного оформлення документи, дійшов висновку про те, що ці документи, які об'єктивно міг надати декларант, дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Вказані висновки суду першої інстанції, з огляду на доводи апеляційної скарги, відповідачем не спростовуються.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, законодавчо визначені випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, насамперед обумовлені тим, що у митного органу повинні існувати обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таких підстав Митницею не наведено та в оскарженому рішенні про коригування митної вартості не зазначено. Як вбачається з зазначеного рішення Митниці, єдиною підставою для невизнання задекларованої митної вартості товару є не надання декларантом додаткових документів для підтвердження числових значень складових митної вартості. Але такої самостійної підстави для невизнання митної вартості товару, як не надання додаткових документів, ст..54 МК України не визначає.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість рішення митного органу щодо коригування митної вартості, що є підставою для його скасування.

Наслідком скасування рішення про коригування митної вартості є скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки її видано у звязку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.1, ст. 198, ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по справі №808/176/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 12.10.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк