Справа № 522/14312/16-а
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/522/759/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської міської ради в особі Управління реклами, за участі третьої особи - комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся ФОП ОСОБА_1, в якому просив скасувати припис Управління реклами Одеської міської ради Одеської області про усунення порушень від 08.04.2016 року №01-30/1219. Вважає, що при складенні припису відповідач допустив ряд порушень діючого законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 та представник третьої особи - ОСОБА_3, позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Одесреклама» 04.04.2016 року за результатом проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 складено акт фіксації №000867. Вказаним актом зафіксовано відсутність дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

08.04.2016 року Управлінням реклами Одеської міської ради винесено припис №01-30/1219 про усунення порушень, за яким встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 самовільно встановило та розміщує рекламні засоби на обєкті торгівлі розміром 0,4м х 0,8м х 1 сторону; тимчасовий виносний наземний засіб 0,65м х 0,8м х 2 сторони та плівку на зовнішній поверхні вікон розміром 1,45м х 1,45м х1 сторону 2 штуки за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки рекламні конструкції розміщені за відсутності виданих у встановленому порядку дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскаржуваним приписом позивачу запропоновано терміново демонтувати зазначену вивіску та попереджено, що у разі не виконання цього припису у зазначений термін демонтаж вивіски буде здійснений КП «Одесреклама» з покладенням на позивача витрат повязаних з демонтажем.

Розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Одесі регулюється Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067 (далі Типові правила), Порядком розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року (далі Порядок) та Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Одесі, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №434 від 22.04.2008 року (далі - Правила).

Згідно ст.1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону №270/96-ВР, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно ч.6 ст.9 Закону №270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до пункту 2.4.2 Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року, вивіска містить інформацію відносно юридичної або фізичної особи, яка підлягає обов'язковому оприлюдненню: зареєстроване найменування (ім'я), належність та режим роботи. Для підприємницьких товариств комерційне (фірмове) найменування визначене згідно зі статтею 90 Цивільного кодексу України. На вивісці, за бажанням власника, може розміщуватись інформація стосовно торговельної марки (знаки для товарів та послуг), а також інші знаки, в тому числі герби та емблеми.

При цьому вказана інформація стосовно юридичної або фізичної особи не повинна містити закликів до придбання товару чи послуги.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що конструкції, розміщені ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, не можуть бути ідентифіковані як вивіски, а є обєктами зовнішньої реклами та їх розміщення має здійснюватись у відповідності до вимог Закону України «Про рекламу» з отриманням відповідного дозволу.

Також, слід зазначити, що обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав про відсутність у відповідача повноважень виносити даний припис, однак з такою позицією суд не погоджуэться з огляду на наступне.

Так, згідно з підпунктом 13 пункту «б» статті 30 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо надання дозволів у порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Зазначені положення вказаного Закону кореспондуються зі статтею 16 Закону України від 3 липня 1996 року № 270/96-ВР «Про рекламу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), якою встановлено, що зовнішня реклама у населених пунктах, про яку йдеться в оскаржуваному рішенні відповідача, провадиться на підставі дозволів, що видаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуюся Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі - Правила), які регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно з пунктом 45 Правил контроль за їх додержанням здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства, уповноважені особи яких відповідно до пункту 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Отже, Управління реклами, як виконавчий орган Одеської міської ради, уповноважене відповідно до пункту 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертатись до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного суду України від 19.02.2013 року в справі № 21-18а13.

Крім того, згідно Правил № 2067 та статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року № 434, затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.5 Правил передбачено, що робочий орган - управління реклами Одеської міської ради, уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.

Згідно з пунктом 3.1 Правил до повноважень робочого органу віднесено зокрема забезпечення контролю за дотриманням цих Правил фізичними та юридичними особами, надання фізичним та юридичним особам обов'язкових до виконання приписів про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролювання виконання цих приписів.

Крім того, рішенням Одеської міської ради № 384-VI від 28.02.2011 року було затверджено Положення про управління реклами Одеської міської ради.

Згідно п. 2.2.9 вказаного Положення Управління відповідно до покладених на нього завдань та функцій надає суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень порядку розміщення та розповсюдження зовнішньої реклами, вивісок та реклами на транспорті, а також правил благоустрою території міста, в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів.

При цьому, частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що управління реклами наділено повноваженнями відносно надання суб'єктам господарювання обов'язкових для виконання приписів про усунення порушень.

Між тим, згідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

В той же час, в тексті позову позивач не просив суд визнати протиправним та скасувати, або визнати нечинним рішення чи окремих його положень - а просив скасувати припис Управління реклами Одеської міської ради Одеської області про усунення порушень від 08.04.2016 року №01-30/1219.

Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україніпроаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Разом з цим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Крім того, як вбачається з пояснень сторін, вказаний спірний припис Управління реклами ОМР був виконаний ще 05.05.2016 року, тому суд приходить до висновку, що він вичерпав свою дію та його скасування є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.160, ст.158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської міської ради в особі Управління реклами, за участі третьої особи - комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради про скасування припису - відмовити.

Постанова підлягає оскарженню відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015.

Суддя: А. Ю. Бойчук