Справа № 448/384/16, 2а-448/38/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Справа № 876/5111/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Львівської митниці ДФС, у якому просила скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. від 25 березня 2016 року №0731/20909/16 у справі про порушення митних правил, якою її притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., і закрити провадження у справі.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року позов задоволено частково. Постанову заступника начальника Львівської митниці Мірошніченка М.І. в справі про порушення митних правил №0731/20909/16 від 25 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України змінено, звільнивши останню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у вищевказаній справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач не надала належних та допустимих доказів про те, що транспортний засіб перебував на ремонті в результаті аварії або дії обставин непереборної сили. Зокрема, ОСОБА_1 надала до Львівської митниці оригінал акту прийому- передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля №22 від 02 березня 2016 року, який є не підписаний однією із сторін. Крім того, позивач, в порушення вимог ч.1 ст.192 МК України, до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до закінчення строків режиму «транзит» не зверталася. При цьому суд першої інстанції помилково врахував факт повідомлення позивачкою митного органу про поломку транспортного засобу 02 березня 2016 року, хоча автомобіль був ввезений на митну територію України 28 грудня 2015 року та підлягав вивезенню до 07 січня 2016 року. Також позивач не надала документів, які б могли підтвердити наявність обставин, що пом'якшують відповідальність при розгляді справи митницею. Апелянт також звертає увагу на те, що суд не наділений повноваженнями звільнення від покарання і винесення усного зауваження, вказані процесуальні дії відносяться до прерогативи органу, який розглянув справу (в даному випадку митного органу), а судом повинно було б досліджуватися лише питання законності постанови посадової особи у справі про адміністративне правопорушення. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 березня 2016 року близько 21 год. 21 хв. у зону митного контролю по смузі руху «Зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, під керуванням громадянки України ОСОБА_1, яка слідувала з України в Республіку Польща.

У ході митного контролю цього транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України з'ясовано, що ОСОБА_1 28 грудня 2015 року 19:50:55 год. через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Одночасно встановлено відсутність у ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 02 березня 2016 року.

Таким чином, станом на 02 березня 2016 року ОСОБА_1 перевищила більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару - автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

02 березня 2016 року за цим фактом посадовою особою Львівської митниці ДФС старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Деревянською І.Б. складено протокол про порушення митних правил №0731/20909/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Постановою в.о. начальника Львівської митниці ДФС від 25 березня 2016 року №0731/20909/16 позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на неї стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, є доведеним, разом з тим, врахував причини та мотиви вчиненого ОСОБА_1 порушення, необережну форму вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що була обумовлена поломкою транспортного засобу, що після ремонту автомобіля позивач доставила такий до митного органу, тобто вжила всіх необхідних заходів щодо забезпечення збереження автомобіля та його ідентифікації і не допустила будь-якого використання такого не за призначенням, чим виконала вимоги, передбачені п.1 ч.1 ст.192 МК України. Крім того, позивач понесла значні витрати на ремонт транспортного засобу, які не є співмірними завданій правопорушенням шкоді, що в результаті вчиненого позивачем адміністративного правопорушення (порушення митних правил) не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, що є підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, обмежившись щодо неї усним зауваженням у відповідності до вимог ст.22 КУпАП.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступних підстав.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст. 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 грудня 2015 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчився 07 січня 2016 року.

Вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заїхав у зону митного контролю по смузі руху «Зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС для виїзду з України в Польщу 02 березня 2016 року, тобто понад встановлений ст.95 МК України п'ятиденний строк, і цю обставину не оспорює сама позивач.

Таким чином, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 до органу доходів і зборів призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання позивача на неможливість у зв'язку з поломкою та ремонтом автомобіля дотриматись строку транзитного перевезення автомобіля, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Також ч.1 ст.192 МК України передбачає, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Ч.1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

П. 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 №657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за N 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 березня 2016 року позивач звернулася до митного органу з письмовою заявою про проведення ремонтних робіт транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 на станції техобслуговування.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 до Львівської митниці із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до закінчення строків режиму "транзит" не зверталася, а з таким повідомленням звернулася лише 02 березня 2016 року, тобто з порушенням встановлених ст.95 МК України строків доставки транспортного засобу до митного органу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надала довідку №22 від 02 березня 2016 року, видану ФОП ОСОБА_5 про перебування відповідного транспортного засобу на ремонті з 02 січня 2016 року по 02 березня 2016 року.

Разом з тим, вказана довідка не містять жодної інформації про те, що транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 потребував ремонту в результаті аварії або дії обставин непереборної сили.

Відповідно до положень ст. 460 Митного кодексу України документи стосовно ремонтних робіт даного транспортного засобу не відносяться до документів, які підтверджують факт аварії, дій обставин непереборної сили.

Таким чином, позивач не надала доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, а також не представила доказів звернення до митного органу з письмовою заявою про такі обставини без порушення встановлених сторків доставки транспортного засобу до митниці.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, проте вважав їх малозначними і, як наслідок, застосував положення ст.22 КУпАП, звільнивши порушника від відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов таких висновків з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступних підстав.

Ч.2 ст.162 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., оскільки такий спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 1 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року у справі №448/384/16-а - скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: О.М. Гінда

А.Р. Курилець