Справа № 824/2489/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 824/2489/15-а

06 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про постановлення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю, а саме: визнано дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернівецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по грудень 2015 року включно, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") - неправомірними, а також зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області виплатити заборгованість по заробітній платі в сумі 44636,10 грн. за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з березня 2015 року по грудень 2015 року, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення у праці, надбавка за вислугу років, тощо), а також відпускних та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

05 вересня 2016 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про постановлення додаткового судового рішення та стягнення з позивача на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн., оскільки зазначене питання не вирішено при постановленні рішення судом апеляційної інстанції.

Заяву розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 1, 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання розподілу судових витрат передбачено положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб"єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати, пов"язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідачу не мають компенсуватися витрати на правову допомогу, витрати, пов"язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб"єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов"язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб"єкта владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Отже, вказана норма передбачає відшкодування суб"єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов'язаних лише з залученням свідків та проведенням експертизи та не передбачає відшкодування відповідачу інших судових витрат.

Оскільки відповідач просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги, тому підстави для задоволення заяви та винесення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 165, 197, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області про постановлення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає касаційному оскарженню

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.