Справа № 812/438/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/438/16

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Михальченко Д.С.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не прибув,

від третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луганської митниці ДФС до управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганської митниці Державної фіскальної служби України до управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії.

05 жовтня 2016 року до суду від позивача Луганської митниці ДФС, надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с. 192), якій Позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у протиправному непроведенні платежів за зобовязаннями по рахунках: від 12.04.2016 № 103/4/1 за платіжним дорученням від 18.04.2016 № 735 на суму 4682,38 грн за період з 18.04.2016 по 11.08.2016; від 15.04.2016 № 56-МР/4/1 за платіжним дорученням від 22.04.2016 № 780 на суму 20253,41 грн за період з 18.04.2016 по 11.08.2016, № 56-МР/4/3 від 15.04.2016 за платіжним дорученням від 22.04.2016 № 781 на суму 420,50 грн з 22.04.2016, № 315-ТР/4/1 від 22.04.2016 за платіжним дорученням від 22.04.2016 № 782 на суму 3042,11 грн, № 698/4/1 від 22.04.2016 за платіжним дорученням від 22.04.2016 № 783 на суму 7602,42 грн заперіод з 22.04.2016 по 11.08.2016;

- зобовязати Відповідача провести оплату поданого платіжного доручення на оплату рахунку за перетікання реактивної енергії від 15.04.2016 № 56-МР/4/3 на суму 420,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Листом від 09.08.2016 № 02-16/538 Відповідачем повернуті платіжні доручення на оплату рахунків за спожиту електроенергію без виконання та запропоновано надати нові платіжні доручення. З набранням чинності Постанови КМУ від 06.07.2016 № 447 «Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» Позивачем було надані нові платіжні доручення на оплату рахунків за спожиту в квітні 2016 року активну електричну енергію за якими 11.08.2016 були проведенні платежі. Однак платіжне доручення від 11.08.2016 № 1656 за перетікання реактивної енергії, яке було надане Відповідачу листом від 11.08.2016 № 498/9/12-70-05-02 для здійснення оплати до теперішнього часу не оплачене. У звязку із невиконанням Відповідачем у строк наданих платіжних доручень на сплату рахунків за спожиту електричну енергію, структурними підрозділами ТОВ «ЛЕО» нараховано пеню в сумі 6062,51 грн. Вважає дії Відповідача протиправними оскільки потягли за собою застосування з боку товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО» господарських санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві з урахуванням уточненої позовної заяви.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення на заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 169), просив у задоволенні уточненого адміністративного позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції послався на наступне.

Платіжне доручення від 11.08.2016 № 1656 на суму 420,50 грн за перетікання реактивної енергії залишилось несплаченим, оскільки постановою КМУ від 06.07.2016 №447 «Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», протоколом наради з питань стану розрахунків за електричну енергію ТОВ «ЛЕО» від 30.06.2016 не врегульоване питання оплати за перетікання реактивної енергії.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 219).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 191), надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника третьої (а.с. 159-160).

У відзиві на адміністративний позов (а.с. 141-144) зазначив наступне.

На думку третьої особи, Відповідачем порушено порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами та Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів. Вважає, що відмова Відповідача у проведенні розрахунків за спожиту електроенергію з посиланням на умову щодо перереєстрації юридичної адреси компанії на контрольованій території не відповідає чинному законодавству України.

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішив розглядати справу за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 27.01.2015 між Луганської митниці ДФС та управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області укладено договір № 75 про здійснення розрахунково-касового обслуговування (а.с. 12-14).

На підставі підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 Договору відповідач має право здійснювати платежі позивача з урахуванням законодавства. Окрім того, згідно з підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 розділу 2 Договору відповідач зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунково-касові операції за дорученням позивача з урахуванням вимог підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 Договору.

Листом від 09.08.2016 № 02-16/538 Відповідач повернув платіжні доручення на оплату рахунків за спожиту електроенергію без виконання та запропоновано надати нові платіжні доручення (а.с. 164).

13.01.2016 між Позивачем та ТОВ «ЛЕО» в особі начальника Новопсковського РЕМ укладений договір (а.с. 15-21), в особі начальника Біловодського РЕМ договір, в особі начальника Сватівського району електричних мереж, в особі начальника Старобільського РЕМ укладені договори № 103, № 56, № 315, № 698 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти (а.с. 15-42).

Позивачем для здійснення платежів до Відповідача були спрямовані платіжні доручення від 18.04.2016 № 735 на суму 4682,38 грн; від 22.04.2016 № 780 на суму 20253,41грн; від 22.04.2016 № 781 на суму 420,50 грн; від 22.04.2016 № 782 на суму 3042,11 грн, від 22.04.2016 № 783 на суму 7602,42 грн.

Дані платіжні доручення були повернуті Відповідачем без виконання в звязку з закінченням терміну дії платіжних доручень, що підтверджується інформацією зазначеною в листі УДКСУ у Старобільському районі Луганської області від 09.08.2016 № 02-6/538 (а.с. 164).

11.08.2016 Позивачем листом від 11.08.2016 № 498/9/12-70-05-02 (а.с. 165) та Реєстром бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 11.08.2016 року № 122 (а.с. 211-214) на оплату тих самих рахунків за спожиту активну електричну енергію та за перетікання реактивної енергії, надано нові платіжні доручення а саме:

- по рахунку від 12.04.2016 № 103/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 № 1652 замість платіжного доручення від 18 квітня 2016 року № 735 (а.с. 206);

- по рахунку від 15.04.2016 № 56-МР/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 № 1653 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 780 (а.с. 207);

- по рахунку від 18.04.2016 № 315-ТР/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 № 1655 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 782 (а.с. 209);

- по рахунку від 20.04.2016 № 698/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 № 1656 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 783 (а.с. 210);

- по рахунку від 15.04.2016 № 56-МР/4/3 платіжне доручення від 11.08.2016 № 1654 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 781 (а.с. 208).

11.08.2016 Відповідачем були проведені платежі за спожиту у квітні 2016 року активну за платіжними дорученнями № 1652, № 1653, № 1655, № 1656 (а.с. 170-171).

Оплата за платіжним дорученням від 11.08.2016 № 1654 по рахунку від 15.04.2016 №56-МР/4/3 виписаним замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 781 залишаєть не проведеною, що визнається Відповідачем.

Вирішуючи питання щодо наявності адміністративної юрисдикції щодо розгляду даного спору, суд керується такими нормами чинного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 43 Бюджетного кодексу України казначейське обслуговування бюджетних коштів при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Згідно з пунктом 9 вказаного Положення Казначейство України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України та доручень Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою.

Відповідно до Положення про Управління Державної казначейської служби України та відділення Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (далі - Управління Казначейства), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2015 за №1060/27505 (далі - Положення) Управління Казначейства є територіальним органом Державної казначейської служби України (далі - Казначейство).

Відповідач Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області підпорядковане Казначейству та Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Луганській області.

Основним завданням Управління Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є бездіяльність Відповідача, яка відобразилась в непроведенні оплати за платіжними дорученями № 735 на суму 4682,38 грн за період з 18.04.2016 по 11.08.2016; № 780, 782, 783 за період з 22.04.2016 по 11.08.2016, та неоплаті платіжного доручення № 781 на суму 420,50 грн з 22.04.2016 щодо перерахування бюджетних коштів, розпорядником яких є Позивач відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО» за спожиту електроенергію.

Частиною третьою статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

За встановлених судом обставин, на спірні правовідносини поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 18 КАС України, оскільки відповідач є субєктом владних повноважень, входить до системи органів виконавчої влади та здійснював свої управлінські функції шляхом реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів щодо здійснення касових операцій з обслуговування бюджетного рахунку позивача.

Взаємовідносини Позивача та Відповідача у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів регулюються Бюджетним кодексом України (ст.ст. 42, 43, 78 та інші), Порядком казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 № 938 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за № 1569/21881 (далі - Порядок № 938), іншими нормативно-правовими актами та договором про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 27.01.2015 № 75.

Функції органів Казначейства у ході здійснення казначейського обслуговування місцевих бюджетів визначено пунктом 2.2 Порядку № 938, до яких, зокрема, належать функції щодо здійснення операції по виконанню платіжних доручень.

При здійсненні операцій по виконанню платіжних доручень органи Казначейства дотримуються вимог Національного банку України щодо форми, обов'язкових реквізитів, строку дії платіжного доручення та вимог до заповнення розрахункових документів, визначених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тому, відповідно, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, перш за все, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 2 КАС України.

Відповідач, отримавши платіжні доручення позивача, мав діяти відповідно до вимог Порядку № 938.

Так, відповідно до п.10.1. Порядку № 938 органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 26 до цього Порядку) розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування.

Підтвердні документи (договори, звіт про результати проведення процедури закупівлі тощо) надаються у разі потреби здійснення авансування, поетапної оплати зареєстрованих бюджетних фінансових зобов'язань тощо.

Згідно з вимогами п.10.3. Порядку № 938 Платіжні доручення (додаток 26 до цього Порядку) подаються до органів Казначейства в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Форма, обов'язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги до заповнення розрахункових документів на паперових носіях визначено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976.

У платіжному дорученні повинні бути заповнені всі реквізити, передбачені його формою. Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів та повинен містити повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бюджетних коштів отримувачу. У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі «Одержано банком» платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея.

Подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів).

Перерахування бюджетних коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) здійснюються на підставі першого примірника розрахункового документа, який залишається на зберіганні в органі Казначейства.

Органи Казначейства зберігають розрахункові документи згідно з вимогами законодавства.

Згідно з пунктом 10.5 Порядку № 938 орган Казначейства при здійсненні видатків шляхом проведення платежів з рахунків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів надає розпоряднику бюджетних коштів (одержувачу бюджетних коштів) виписки з рахунка про здійснені операції за результатами попереднього операційного дня з відміткою у вигляді відбитка штампа встановленого зразка та підписом казначея.

Пункт 10.7 Порядку № 938 містить вичерпний перелік підстав для неприйняття платіжного доручення до виконання. Платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного доручення, не прийнятого у зв'язку з причинами, зазначеними у підпунктах «а», «д»-«ж», зазначаються причини повернення без виконання та дата його повернення за підписами керівника структурного підрозділу (заступника керівника структурного підрозділу) і виконавця.

Обґрунтовуючи підстави припинення проведення розрахунків з ТОВ «ЛЕО», Відповідач в листі від 09.08.2016 № 02-16/538 посилався на пункт 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій».

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про електроенергетику» (із змінами згідно із Законом № 1207-VII від 15.04.2014, в редакції Закону № 284-VIII від 07.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, повязаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, повязаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 у справі №826/18826/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.10.2015, пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою КМУ від 07.11.2014 № 595 (далі - Тимчасовий порядок), визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття.

Кабінет Міністрів України постановою від 07.05.2015 № 263 визначив особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Цим актом, зокрема, передбачено, що купівля та продаж з 1 травня 2015 року електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію, здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міненерговугілля, та/або публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» у Луганській області.

Електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, продається на цій території суб'єктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та/або споживачам електричної енергії відповідної області, та/або іншим суб'єктам господарювання, розташованим у відповідній області, згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між суб'єктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

Зазначеною постановою не передбачено вимог щодо перереєстрації ТОВ «ЛЕО» на контрольованій території та обмеження його казначейського обслуговування.

Згідно з частини сьомої статті 22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, в оперативному управлінні або господарському віданні яких знаходяться обєкти, щодо яких здійснюється закупівля енергосервісу, мають право брати довгострокові зобовязання за енергосервісом на підставі істотних умов договору енергосервісу, затверджених Міністерством фінансів України (щодо обєктів державної власності), Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою (щодо обєктів комунальної власності).

Відповідно до абзацу 2 частини шостої статті 22 Бюджетного кодексу України критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Згідно з Реєстром природних монополій у сфері енергетики станом на 12.02.2016 ліцензійну діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Луганської області здійснює ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» (інформація отримана з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Окрім того, постановою НКРЕКП від 25.12.2015 № 3123 для ТОВ «ЛЕО» встановлені тарифи на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, що введені в дію з 01.01.2016.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій змінити юридичну адресу свого місцезнаходження. Також цей Закон не містить обмежень у здійсненні розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на неконтрольованій території. У відповідності до статті 5 зазначеного Закону ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275 затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого входять і населені пункти Луганської області. Ці населені пункти входять у сферу ліцензованої діяльності ТОВ «ЛЕО». Будь-яких заборон на здійснення діяльності цієї енергетичної компанії на території населених пунктів, що включені до переліку, законодавством України не встановлювалось, відповідних рішень повноважними органами не приймалось. Крім того, ТОВ «ЛЕО» має розрахункові рахунки, відкриті у філії - Луганського обласного відділення АТ «Ощадбанк» та АТ «ОСОБА_3 АВАЛЬ» у м. Києві.

Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 та Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 23.08.2012 № 938 не містять таких підстав для невиконання платіжних доручень як знаходження отримувача бюджетних коштів за юридичною адресою на непідконтрольній частині території України. Факт же обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлено відповідними нормативно-правовими актами як підстави для неприйняття платіжних доручень до виконання не підтверджено в судовому засіданні, тому посилання Відповідача на пункт 10.7 Порядку № 938 в запереченнях є безпідставним.

Посилання Відповідача на виконання ним пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій», яким передбачено небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою, є незмістовними з наступних підстав. Як встановлено з нормативних актів, відповідач є територіальним органом Державної казначейської служби України, яка в свою чергу є центральним органом виконавчої влади. Основними завданнями Державної казначейської служби є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідачем зовсім не зазначено та не надано, а судом не виявлено доказів тому, що відповідач за нормативно визначеними критеріями відноситься до категорії небанківських установ та національного оператора поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками. Таким чином, дія пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» не може бути застосована щодо вирішення даних спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до частини чертвертої статті 51 Бюджетного кодексу України за наявності простроченої кредиторської заборгованості із заробітної плати (грошового забезпечення), стипендій, а також за спожиті комунальні послуги та енергоносії розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетні зобов'язання та не здійснюють платежі за іншими заходами, пов'язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету, визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості.

Таким чином, бездіяльність Відповідача щодо невиконання платіжних доручень Позивача № 735 в період з 18.04.2016 по 11.08.2016; № 780, 782, 783 в період з 22.04.2016 по 11.08.2016, та № 781 на суму 420,50 грн з 22.04.2016 по теперішній час на користь ТОВ «ЛЕО» є протиправною, що порушує права Позивача як розпорядника бюджетних коштів, впливає на виконання ним своїх обовязків та призвела до негативних наслідків (нарахування пені за простроченння платежу).

Тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь Позивача належать стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 10 жовтня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луганської митниці ДФС до управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що полягає у безпідставній відмові у проведенні платежів за зобов'язаннями Луганської митниці ДФС за платіжними дорученнями від 18.04.2016 № 735 на суму 4682,38 грн за період з 18.04.2016 по 11.08.2016; від 22.04.2016 № 780, 782, 783 за період з 22.04.2016 по 11.08.2016, та неоплаті платіжного доручення від 22.04.2016 № 781 на суму 420,50 грн з 22.04.2016.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області провести оплату поданого Луганською митницею ДФС платіжного доручення на оплату рахунку за перетікання реактивної енергії від 15.04.2016 № 56-МР/4/3 на суму 420,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області () суму сплаченого судового збору у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень на користь Луганської митниці ДФС ().

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 12 жовтня 2016 року.

Суддя ОСОБА_4