Справа № 817/1199/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2016 р.Р і в н е 817/1199/15
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_2,

третя особа позивача1: представник ОСОБА_3

третя особа позивача2: представник ОСОБА_4,

відповідача: представник ОСОБА_5

третя особа відповідача: представник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міська рада
доОСОБА_8 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю "Саджо"
про зобов'язання знести самочинно збудований об'єкт
В С Т АН О В И В:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернулось Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7, з позовом до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Саджо», про зобовязання відповідача знести самочинну добудову до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру по вул. Фабричній, 6 у м. Рівне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час здійснення владних управлінських функцій, а саме державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері містобудівної діяльності, було виявлено факт самочинного будівництва відповідача, а саме: проведення у період 2006 2007 років без належно затвердженої документації добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабричній, 6 в м. Рівному. За результатом проведеної перевірки позивачем було винесено припис про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким було зобовязано відповідача провести демонтаж самовільних добудов, проте у встановлений строк відповідач вимоги припису не виконала, а відтак, у порядку ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач звернувся до суду із даним позовом про знесення самочинно збудованих відповідачем обєктів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, додатково зазначивши про відсутність у відповідача документів, які б засвідчували право власності або користування відповідною земельною ділянкою, у звязку з чим статус добудов, проведених відповідачем, на даний час залишається самовільним, відповідач не провела їх перебудову, оскільки, як зазначив представник позивача, з моменту перевірки і до моменту розгляду справі у суді сплинуло два роки, що було достатнім для скористання можливістю проведення перебудови вказаної самовільної добудови. Однак відповідач перебудову не провела та не виказала бажання провести таку, з приводу чого відсутні будь які заяви, повідомлення по даному факту у позивача, як і не виконала вимог припису позивача про їх демонтаж, що слугувало підставою для звернення позивача до суду із відповідним позовом про зобовязання відповідача знести вказану самочинну добудову.

Відповідач адміністративний позов не визнала, представник відповідача подала суду письмові заперечення, у яких, покликаючись до ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України, п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» представник відповідача зазначила, що наразі позивачем не доведено, що ним було вичерпані всі заходи для приведення обєкта будівництва в належний стан, так як і не доведено наявності істотних порушень будівельних норм і правил та нанесення шкоди суспільним інтересам чи інтересам інших осіб даним будівництвом. Крім того, представник відповідача окремо зауважила, що згідно вимог Закону України «Про планування і забудову територій» дозвіл на виконання будівельних робіт надається громадянам за умови одержання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, та зазначила, що за умови неможливості через дії третьої особи ОСОБА_7 отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, відповідач позбавлена обєктивної можливості отримати дозвільну документацію на будівництво. Таким чином, представник відповідача зазначила, що звернення позивача до суду є передчасне та безпідставне, оскільки відсутня сукупність передбачених чинним законодавством правових підстав для задоволення позовних вимог (а.с.83-86).

У судовому засіданні представник відповідача наголосила, що позивач повинен надати докази, що добудова до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - надати також докази неможливості перебудови такого обєкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм. При цьому, як зауважила представник відповідача, позивачем не приведено жодних доказів, якими б встановлювалось, що у разі невиконання припису позивача здійснена добудова загрожує життю та здоровю третіх осіб, а також доказів того, що конструкція впливає на міцність чи безпечність будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру. Вказане свідчить, на переконання представника відповідача, про недоведеність обставини істотного порушення будівельних норм, а відповідно і підстав знесення самочинного будівництва за вказаним критерієм. Також представник відповідача підкреслила, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності. До того ж, як вказала представник відповідача, відсутні докази, що позивач зобовязував відповідача здійснити перебудову або отримати дозвільну документацію на добудову, тому, на переконання представника відповідача, позовні вимоги про зобовязання знесення існуючої добудови до вирішення питання щодо можливості здійснення її перебудови є передчасними.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7 подав через відділ документального забезпечення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові пояснення по справі (вх.№8590/16 від 30.06.2016), у яких зазначив, що є власником частини будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 6. У звязку із розпочатим відповідачем ще у 2012 році самочинного будівництва до вказаної будівлі, у 2013 році він звернувся до позивача про проведення перевірки законності такого будівництва. Так, у результаті відповідної перевірки було виявлено, що відповідач провів означені добудови з істотними порушеннями норм будівельного законодавства, а саме за відсутності проектної документації, відсутності документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою під добудовою, та без належним чином затвердженого проекту. Разом з тим, як пояснив ОСОБА_7, дана добудова відповідача розміщена впритул до цегляної огорожі, що належить третій особі, що завдає шкоди огорожі, оскільки потоки дощової води поступово руйнують її. За таких обставин ОСОБА_7 стверджував, що добудови відповідача перешкоджають йому належним чином користуватися частиною належних йому приміщень кущового інформаційно-обчислювального центру, оскільки перешкоджають доступу до них та до огорожі як і в цілому до кущового інформаційно-обчислювального центру зі сторони вулиці Фабричної. На підставі викладеного просив суд позовні вимоги Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області задовільнити (а.с.38-39).

У судовому засіданні представник третьої особи позивача зазначив, що відповідач протиправно самовільно здійснила прибудову до кущового інформаційно-обчислювального центру, приміщення якого також належать третій особі. Крім того, як зазначив представник, такі прибудови розміщені на дорозі, що перешкоджає заїзду до приміщення, що у такий спосіб зачіпає права та інтереси третьої особи, оскільки обмежує його право у користуванні належним йому приміщенням у будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру, а також перешкоджає для облаштування пожежного виходу, оскільки це є єдиний можливий шлях для доступу до виробничого цеху у цьому приміщенні, що створює загрозу протипожежної безпеки. При цьому представник третьої особи зазначив, що не заслуговують на увагу посилання відповідача про неможливість на даний момент виготовити документацію на дане будівництво через перешкоджання третьої особи, оскільки, як переконаний представник, відповідні документи та дозволи необхідно виробляти у встановленому законом порядку до початку проведення будівельних робіт, а не після зведення самочинної добудови, яку наразі намагається узаконити відповідач. На підставі викладеного просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Саджо» у судовому засіданні зазначила, що товариство володіє 14/100 у будинку по вул. Фабричній, 6 у м. Рівне, а прибудова відповідача ніяким чином не порушує прав третьої особи як співвласника, тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Також, ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13.06.2016 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міську раду.

Так, представник третьої особи позивача ОСОБА_1 міської ради, подала через відділ документального забезпечення ОСОБА_1 окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові пояснення (вх.№11325/16 від 26.08.2016), у яких зазначила, що за відповідями Управління містобудування та архітектури та Управління земельних відносин слідує, що земельна ділянка по вул. Фабричній, 6 віднесена до земель запасу комунальної власності, рішення ОСОБА_1 міської ради про надання у власність цієї земельної ділянки не приймалось. На добудову до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабричній , 6 для гр. ОСОБА_8 вихідні дані (містобудівні умови та обмеження забудова земельної ділянки) не видавались, з чого слідує, що вищезазначена самочинна добудова порушує вимоги чинного законодавства України та права (інтереси) територіальної громади міста Рівного (а.с.73).

Заслухавши представників сторін та третіх осіб, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 16.07.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011, на підставі направлення №791, наказу №791-п від 11.07.2013 та у зв'язку із зверненням ОСОБА_7 від 10.06.2013 проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_8 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «добудова до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне».

За результатами перевірки складено акт від 16.07.2013 (а.с.8-10), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено, що в період 2006-2007 років самовільно (без належного затвердження проектної документації) проведено добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне, а саме:

- влаштована добудова до приміщення сходової клітини « 7» (технічний паспорт №ПФ-4 на приміщення в будівлі КІОЦ на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне виготовлений ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації 04.06.2001) розміром 2,4х2,95м висотою 2,1м фундамент бетонний, стіни цегла, покрівля металопрофіль;

- влаштована добудова до обчислювального центру « 29», « 41», кабінету « 42», сходової клітини « 50» (технічний паспорт №ПФ-4 на приміщення в будівлі КІОЦ на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне виготовлений ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації 04.06.2001) розміром 31,9х4,35м висотою 4,2м фундамент бетонний, стіни цегла, покрівля металопрофіль;

- влаштована цегляна стіна від самовільної добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру до будівлі виробничих майстерень (належить гр. ОСОБА_8 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.07.2008, номер витягу 19480173) довжиною 8,8м, висотою 4,5м, що є порушенням ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою відсутній.

У цьому ж акті зазначено, що відповідно до додатку М ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» вищевказаний обєкт відноситься до ІІ категорії складності.

За наслідками перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області складено на відповідача протокол про адміністративне правопорушення від 29.07.2013, відповідальність за яке передбачена ст.97 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.13-14), а також видано припис №344 від 29.07.2013 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобовязано відповідача в термін до 06.05.2014 провести демонтаж самовільних добудов приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне. Про виконання припису вимагалось повідомити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області у строк до 06.05.2014 (а.с.18).

30.07.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області за результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанову №473-Ф по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.97 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. (а.с.16).

Згідно квитанції від 09.08.2013 №0010029 штраф сплачено у повному обсязі (а.с.15).

28.01.2015 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено невиконання вимог припису №344 від 29.07.2013, а саме в термін до 06.04.2014 не проведено демонтаж самовільних добудов приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне (а.с.23).

Дане слугувало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з п.17 цього ж Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Так, як вже зазначалось, згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 16.07.2013 відповідач допустив порушення ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Разом з тим, у відповідності до п.21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Проте, вищезазначений акт перевірки відповідача від 16.07.2013 з боку відповідача підписано його уповноваженим представником ОСОБА_5 без зауважень (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Згідно з ч.4 цієї є статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Разом з тим, в силу ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт (пункт 2).

Аналогічні положення закріплені у п.5 «Порядку виконання будівельних робіт», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а саме: будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку обєктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

- реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів I-III категорії складності;

- видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів IV і V категорії складності.

Проте, як встановлено судом, у відповідача відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій відповідачем проведені відповідні добудови, про що зазначено у акті перевірки (а.с.9), а також не заперечувалось представником відповідача у суді.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для винесення припису щодо демонтажу відповідачем самочинних добудов приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне слугувало відсутність документів, що підтверджують право власності чи права користування земельною ділянкою за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 6 та відсутність проектної документації.

Судом встановлено, що 29.10.2013 відповідач звернулась до ОСОБА_1 міської ради із заявою про можливість надання в оренду земельної ділянки під будівлею кущового інформаційно-обчислювального центру по вул. Фабрична, 6 в м. Рівне виключно для обслуговування приміщень, що належать їй та ТОВ «Саджо». Повідомила, що співвласник будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру ОСОБА_7 (третя особа) не бажає співпрацювати у напрямку вироблення спільної технічної документації на земельну ділянку та оформлення договору оренди землі (а.с.87).

Управління земельних відносин ОСОБА_10 комітету ОСОБА_1 міської ради листом №01-11/2069/2 від 14.11.2013 повідомило, що для розгляду питання щодо відведення земельної ділянки на вул. Фабрична, 6 в оренду ТОВ «Саджо» необхідно спільно з іншими співвласниками нерухомого майна на вул. Фабрична, 6 звернутись на ім'я міського голови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.88).

25.05.2015 відповідач повторно звернулась про можливість надання в оренду земельної ділянки під будівлею кущового інформаційно-обчислювального центру по вул. Фабрична, 6 в м. Рівне виключно для обслуговування приміщень, що належать їй та ТОВ «Саджо». Повідомила, що співвласник будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру ОСОБА_7 не бажає співпрацювати у напрямку вироблення спільної технічної документації на земельну ділянку та оформлення договору оренди землі (а.с.89-90).

Управління земельних відносин ОСОБА_10 комітету ОСОБА_1 міської ради листом №01-11/1166 від 09.06.2015 повідомило, що ОСОБА_7 направлено лист від 09.06.2015 №915 з вимогою щодо необхідності оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на вул. Фабрична, 6 (а.с.91).

Також, з матеріалів справи встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа №569/8069/15-ц за позовом ОСОБА_8, ТзОВ «Саджо» до ОСОБА_7, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_10 комітет ОСОБА_1 міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Так, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2016 у справі №569/8069/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_8, ТзОВ «Саджо» до ОСОБА_7, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_10 комітет ОСОБА_1 міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідно до договору про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності від 11 лютого 2005 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_11, позивачу ОСОБА_8 належать будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру: приміщення першого поверху: « 7»-« 8», « 16»,» 17»,» 29»-« 39», 41-« 43»,» 46-50»,» 57»; приміщення другого поверху: « 64»-« 101» загальною площею 1477,8 кв.м. Однак в договорі відсутні будь-які відомості про земельну ділянку, яка відведена під вказану будівлю. Позивачами не надані суду докази набуття права користування земельною ділянкою, відносно якої заявлено вимоги про встановлення порядку користування. Відсутні також відомості щодо наявності відповідного рішення ОСОБА_1 міської ради щодо надання вказаної земельної ділянки у власність чи користування попередньому власнику та яке її цільове призначення. Судом також зазначено, що представниками позивачів в судовому засіданні не доведено та не підтверджено жодним доказом права користування земельною ділянкою, тому відсутні підстави встановлення порядку користування земельною ділянкою та її виділення для будівництва та обслуговування КІОЦ.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09.08.2016 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2016 року залишено без змін.

Відтак рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2016 у справі №569/8069/15-ц набрало законної сили 09.08.2016.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.1ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З наведеної норми випливає, що нерухоме майно вважається самочинним будівництвом за наявності хоча б одної з чотирьох умов, а саме: 1) воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) без належно затвердженого проекту; 4) з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В матеріалах справи додано службову записку за підписом Заступника начальника Управління земельних відносин ОСОБА_10 комітету ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_12, де зазначено, що земельна ділянка по вул. Фабричній, 6 віднесена до земель запасу комунальної власності в особі ОСОБА_1 міської ради, рішення про надання у власність/користування земельної ділянки за вказаною адресою в управлінні земельних відносин відсутні (а.с.75).

Також, згідно листа Управління містобудування та архітектури ОСОБА_10 комітету ОСОБА_1 міської ради від 25.08.2016 №01-10-05/318 вихідні дані (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки) на добудову до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 6 для ОСОБА_8 не видавались (а.с.76).

ОСОБА_1 міської ради (вх.№11325/16 від 26.08.2016) зазначено, що враховуючи вищевказані відповіді Управління земельних відносин та Управління містобудування та архітектури ОСОБА_10 комітету ОСОБА_1 міської ради можна дійти висновку, що вищезазначена самочинна добудова порушує вимоги чинного законодавства України та права (інтереси) територіальної громади міста Рівного (а.с.73).

Крім того, у ході судового розгляду представник відповідача зазначила, що позивачем не було наведено які самі істотні порушенням будівельних норм і правил допущено відповідачем та у чому вони виявились.

З приводу чого суд зазначає, що у відповідності до абз.3 п.22 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Так, у ході судового розгляду представник позивача акцентував увагу суду, що самовільні добудови відповідача перешкоджають влаштуванню пожежного виходу та доступу до приміщень кущового інформаційно-обчислювального центру зі сторони вулиці Фабричної. Такі ж твердження висловив і представник третьої особи ОСОБА_7, який є також власником окремих приміщень у будинку №6 по вул. Фабричній у м. Рівному, та додав, що відповідні самочинні добудови розміщені упритул до цегляної огорожі ЦМК «Рівнельон», що сприяє руйнуванню огорожі, яка належить третій особі, внаслідок потрапляння дощової води. Враховуючи те, що ОСОБА_7 також є власником приміщень за адресою вул. Фабрична, 6 у м. Рівне, вказані обставини безпосередньо зачіпають його права та інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього і воно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, в даному випадку привівши його у попередній стан.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Приписами ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання вимог припису.

Частиною 2 ст.38 цього ж Закону передбачено, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, визначені в приписі, інспекція подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Із системного аналізу вищезазначених нормативно-правових актів слідує, що ознаками самочинного будівництва є: відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; об'єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; створення об'єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта.

У ході судового розгляду суд зясував у представника відповідача можливість проведення перебудови даного самовільно добудованого обєкту, проте представник відповідача зауважила, що на сьогоднішній день відповідач не згодний проводити перебудову даної самовільної добудови. При цьому представник позивача додатково підкреслив, що у відповідача була така можливість, оскільки від часу проведення перевірки та виявлення факту самочинної добудови минуло понад два роки, однак відповідач жодних дій не вчинила, натомість вказані самовільні добудови і на теперішній час залишаються у незмінному стані з моменту проведення перевірки відповідача.

Таким чином, дослідженими під час розгляду справи фактичними даними підтверджено, що відповідачем не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог припису та усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Об'єкт самочинного будівництва збудовано на земельній ділянці комунальної власності, що не була відведена для цієї мети, без дозвільних документів та належно затвердженого проекту з порушенням прав та інтересів інших осіб, що є підставою для задоволення позову.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_8 Миколаїйвну (інд.н. НОМЕР_1) знести самочинну добудову до будівлі кущового інформаційного-обчислювального центру на вул. Фабрична, 69 в м.Рівне.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.