Справа № 803/1912/15
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/50884/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року

у справі № 803/1912/15 (876/9109/15)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4)

до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Ковельська ОДПІ)

про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась у липні 2015 року до суду з позовом до Ковельської ОДПІ про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 04.09.2014 року № 0306001-22.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмолено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому, судами не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач у своїх запереченнях на касаційну скаргу вважає касаційну скаргу позивача необґрунтованою, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 07.05.2014 року № 15 «Про проведення рейду-перевірки» зобов'язано спеціаліста служби у справах дітей спільно з оперуповноваженими сектору кримінальної міліції у справах дітей провести профілактичну рейд-перевірку закладів торгівлі по недопущенню продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім в населених пунктах Доротищенської та Тойкутської сільських рад.

За результатами проведеної перевірки працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Ковельського РВ УМВС України у Волинській області був складений протокол від 14.05.2014 року ВН № 04261, в якому зафіксовано, що 07.05.2014 року ОСОБА_5 у магазині, що знаходиться в АДРЕСА_1, в якому здійснювала підприємницьку діяльність позивач, продала неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слабоалкогольний напій «ICE Mix», що є порушенням вимог ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

14.06.2014 року адміністративною комісією при Тойкутській сільській раді прийнято постанову про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

На підставі матеріалів, наданих сектором кримінальної міліції у справах дітей Ковельського РВ УМВС України у Волинській області, відповідачем прийнято рішення від 04.09.2014 року № 0306001-22 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 6800,00 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем не забезпечено дотримання заборони щодо продажу неповнолітнім особам слабоалкогольних напоїв, не забезпечено належного рівня обачності своїх продавців, допущено до продажу слабоалкогольних напоїв особу, яка реалізувала цей напій неповнолітній, тому до неї правомірно було застосовано фінансові санкції у розмірі 6800,00 гривень.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, зробленими з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з частиною 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. В мотивувальній частині рішення наводяться дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінка всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору; визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

Разом з тим, наведених вимог суди попередніх інстанцій не дотримались.

Відповідно до статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Статтею цього 17 Закону визначено, що у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 6800,00 гривень. Рішення про стягнення штрафів, передбачених цією статтею, уповноважені приймати органи доходів і зборів у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Основним аргументом касаційної скарги є те, що в основу рішень судів першої та апеляційної інстанцій покладено письмові пояснення голови Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області ОСОБА_7, протокол про адміністративне правопорушення від 14.05.2014 року ВН № 04261 та постанова адміністративної комісії про притягнення до адміністративної відповідальності продавця магазину ОСОБА_5

Крім того, позивач у касаційній скарзі зазначає, що у протоколі відсутній запис про свідків правопорушення, не зазначено кому саме ОСОБА_5 продала слабоалкогольний напій, який вік цієї особи. Також позивач зазначає, що в період з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року в магазин ФОП ОСОБА_4 слабоалкогольний пивний напій «ICE Mix» взагалі не завозився на реалізацію.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу, надали оцінку лише наданим відповідачем доказам, що підтверджували факт продажу уповноваженою особою позивача алкогольного напою, особі, що не досягла 18-річного віку, і взагалі проігнорували посилання позивача на те, що факт продажу не підтверджується.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина друга цієї статті).

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Кодексу адміністративного судочинства України як свідок в адміністративній справі може бути викликаний судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з'ясувати судом у справі.

Водночас, попередні судові інстанції, всупереч принципу офіційного з'ясування обставин, що закріплений статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, не допитали свідків, які б могли підтвердити або спростувати факт вчинення правопорушення уповноваженою особою позивача, тільки після дотримання норм процесуального права, а саме приведення до присяги свідчень таких осіб можуть бути доказами по справі.

З урахуванням наведеного неможливо перевірити на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення порушення, що полягає в продажу алкогольного напою, саме особі, що не досягла 18-річного віку.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року у справі № 803/1912/15 (876/9109/15) - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова
Судді: О.В. Вербицька
(підпис) Ю.І. Цвіркун