Справа № 818/1102/16
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Справа №818/1102/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 року № /1622 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 280056,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів за 2013 рік відповідачем складено акт в якому зафіксовано порушення податкового законодавства щодо сплати податку на доходи фізичних осіб. На підставі акту прийнято спірне рішення. Підставою для проведення перевірки став лист ПАТ "УкрСиббанк", в якому банк підтвердив факт отримання позивачем у 2013 році доходу у вигляді додаткового блага. Згідно інформації банку кредитна заборгованість ОСОБА_3 в розмірі 1003338,43 грн. та 315925,24 грн. штрафних санкцій була анульована. На думку позивача, податковим органом неправомірно включено суму штрафних санкцій до складу доходу, отриманого позивачем у вигляді додаткового блага, оскільки така сума не підлягає оподаткуванню з огляду на те, що вона не є доходом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та зазначила, що ДПІ у м. Сумах звернулась до ПАТ "УкрСиббанк", в якому просила надати документальне підтвердження отриманого ОСОБА_3 доходу в 2013 році. Банк підтвердив достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів позивачу, що відображені банком у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ознакою доходу "126" у 4 кварталі 2013 року. Також банком підтверджено загальну суму анульованого боргу позивача в розмірі 1319263,67 грн. З урахуванням вказаної суми позивачу, спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нараховано грошове зобовязання відповідно до ставок, що діяли на момент його нарахування. При цьому, позивачу направлялась податкова вимога, яка була ним отримана та не оскаржена у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що листом від 08.10.2013 року № 50-01/35658 ПАТ "УкрСиббанк" повідомив ОСОБА_3 про те, що станом на 08.10.2013 року його кредитна заборгованість, згідно договору від 24.10.2006 року № 0, складає 143709,92 швейцарських франків в перерахунку в гривні - 271390,88 грн. та 315925,24 грн. штрафних санкцій.

Також, вказаним листом ПАТ "УкрСиббанк" повідомив ОСОБА_3 про те, що його кредитна заборгованість в розмірі 103338,43 грн. та 315925,24 грн. штрафних санкцій анульована (а.с.16). Крім того позивача попереджено, що анульована сума заборгованості є доходом ОСОБА_3, отриманим як додаткове благо, з якого йому самостійно необхідно сплатити податок.

Листом від 25.06.2014 року № 33803/18-19-17-06-38 ДПІ у м. Сумах звернулась до ОСОБА_3 для надання останнім документального підтвердження отримання ним доходу в 2013 році, у звязку з отриманням інформації, що свідчить про отримання ним доходу у вигляді додаткового блага (а.с.26).

Крім того, листом від 17.07.2014 року № 10/21/25855 ПАТ "УкрСиббанк"підтвердив достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів ОСОБА_3, що відображені банком у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ознакою доходу "126" у 3-4 кварталах 2013 року (а.с.27).

В подальшому, в звязку з ненаданням документальних підтверджень на запит ДПІ у м. Сумах, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів за 2013 рік, платника податків - ОСОБА_3, за результатами якої складено акт від 15.10.2014 року № 1108/18-19-17-05-09//133 (а.с.28-30). Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. д) п.п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого платнику донараховано 224045,42 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 року № /1622, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 280056,77 грн., в тому числі 224045,42 грн. основного платежу та 56011,35 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.32).

В судовому засіданні представник позивача зазначала, що дійсно, ОСОБА_3 було за усною домовленістю із банківською установою про анульована сума боргу, несплата податку з доходів фізичних осіб була зумовлена незнанням позивача із податковим законодавством, при цьому представник позивача зазначала, що доходом ОСОБА_3 є сума прощеного основного боргу по кредитному договору, але не сума пені, яка доходом не є.

Суд, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, зазначає наступне.

Згідно пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За правилами абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) повідомлення платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні. Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В свою чергу, в силу підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що сума прощеного (анульованого) боргу є доходом особи, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в порядку пункту 167.1 статті 167 і пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України лише в частині суми прощеного (анульованого) боргу за тілом кредиту.

При цьому анулювання кредитної заборгованості, що включає заборгованість за штрафними санкціями не є фактичним отриманням доходу в розумінні Податкового кодексу України та не може визначатись як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням.

В звязку з цим суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин абзац "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України у системному зв'язку з абзацом "б" підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 і підпункту 4.1.2 пункту 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, та приходить до висновку, що борг у вигляді штрафних санкцій за кредитним договором, прощений кредитором, не є додатковим благом, з якого боржник повинен сплатити податок у розумінні абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

При цьому, сума прощеного (анульованого) боргу за тілом кредиту є доходом особи, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Таким чином, сума грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб повинна бути нарахована ОСОБА_3 виходячи виключно із суми прощеного (анульованого) боргу за тілом кредиту - 1003338,43 грн. (грошове зобовязання в розмірі 212922,66 грн. = 170338,13 грн. основного платежу та 42584,53 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2015 року № /1622 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 53707,29 грн. основного платежу та 13426,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Щодо збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що визначена податковим органом на суму прощеного (анульованого) боргу за тілом кредиту, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, оскільки податковим органом правомірно нарахований податок та застосовані штрафні санкції, а незнання податкового законодавства не звільняє позивача від обовязку сплати суму податку до бюджету.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, відповідно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 672,40 грн., сплаченого згідно квитанції від 01.09.2016 року № 51 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах від 15.01.2015р. №/1622 в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 53707,29 грн. основного платежу, 13426,82 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,і.к. НОМЕР_1) суму судового збору в розмірі 672,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 17.10.2016 року.

Суддя С.М. Гелета