Справа № 204/5534/16-а
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5534/16-а
Провадження № 2-а/204/157/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, 27 серпня 2016 року інспектором патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР№009428 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 0,В., керував транспортним засобом Toyota Camry ДНЗ АЕ 3070 НЕ у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Так, як вбачається з матеріалів справи, інспектор Новицька О.Є. зупинила водія ОСОБА_1 27.08.2016 року о 00-15 за адресою м. Дніпропетровськ вул. Малиновського, 96 та звинуватила його в тому, що він їде з вимкненою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, 27.08.16 о 00-15, за тією ж адресою вул. Маліновського, 96, інспектор Новицька О.Є. винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП. При цьому посилався на ч.2 ст.258, 283, 276 КУпАП. Вважає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушила права ОСОБА_1, не надавши можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Новицька О.Є. проігнорувала вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Також, посилався на ст.ст. 245, 268, 278, 279 КУпАП. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Новицька О.Є., стоячи на проїзній частині дороги винесла постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що такими своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушила вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Зі змістом своїх прав він особисто ознайомився (прочитавши їх на звороті постанови) лише після так званого розгляду справи й отримання копії постанови. Крім того відповідачем при винесенні постанови не було вказано на докази щодо нібито вчиненого правопорушення та не зазначено на них у постанові. Таким чином, вважає, що відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, чим порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувала порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. В оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою поліції не зазначені об'єктивні докази (посилання на покази свідків, докази фіксації правопорушення технічними засобами тощо), які б свідчили про наявність у діях позивача складу правопорушення. При складанні постанови не виконано вимоги ст. 251 КУпАП щодо обов'язкової наявності в справі про адміністративне правопорушення доказів, якими підтверджується факт правопорушення. А тому, викладена відповідачем інформація в Постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатися належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, як з боку позивача, так і іншої особи. Вина особи яка притягується до відповідальності повинна бути доведена належними доказами. На пояснення надані скаржником, інспектор патрульної поліції уваги не звернула та належної оцінки їм не надала. Доводи позивача інспектором патрульної поліції взагалі були залишені без уваги. Тобто, відповідач ОСОБА_2 позбавила позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, які до того ж не було роз 'яснено. Просив суд, визнати протиправними дії управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 27.08.2016 року за адресою м Дніпропетровськ вул. Маліновського,96; скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 АР № 009428 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач надав письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування зазначила, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 27 серпня 2016 року нею був помічений автомобіль марки TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги п. 31.4.3 «В» Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. надалі - Правила), а саме, керував транспортним засобом, у якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби у м. Дніпропетровську по вул. Малиновського, біля будинку № 96. Керуючись Правилами дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно Правил, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як зовнішні світлові прилади, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху під час зустрічного роз'їзду. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 009428 від 27.08.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. При цьому, посилалася на ст.ст. 251, 252, 258 КУпАП. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєнні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального кодексу. Вона винесла постанову згідно ст. 258 КУпАП. Ст. 33 КУпАП, встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальністб. Вважає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити,що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Що стосується посилання позивача на неможливість винесення постанови та розгляду справи поліцейськім «прямо на дорозі», то треба зазначити, що згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, коли не складається протокол, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Тому доводи позивача з цього приводу є необґрунтованими. Також зазначила, що весь час у інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Просила суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду пояснив, що дійсно на момент коли його зупинили працівники поліції в нього не працювала передня ліва фара. Однак, він вважає, що це виникло не з його вини, оскільки за деякий час до цього він замінив лампи ближнього світла на СТО, та вважав, що роботи були проведені якісно, про те що фара не працює він не знав, а світла від правої фари було для нього достатньо.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на письмові заперечення, зазначила, що доводи позивача є безпідставними та нічим недоведеними. На підтвердження своїх заперечень та факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надала суду відеозапис вчиненого позивачем правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 серпня 2016 року інспектором патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 112459 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 8).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови серії АР № 009428 від 27 серпня 2016 року, 27 серпня 2016 року о 00 год. 15 хв. в м. Дніпропетровську, вул. Малиновського, 96 водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темно пору доби, чим порушив п. 31.4.3 В) Правил дорожнього руху України (а.с.8).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Згідно вказаного рішення конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання адміністративного протоколу, є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Слід також зазначити, що відповідно до п.п. а) п. 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 31.4.3. В, який був порушений позивачем, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно відеозапису від 27 серпня 2016 року встановлено, що 27 серпня 2016 року, 27 серпня 2016 року о 00 год. 15 хв. в м. Дніпропетровську, вул. Малиновського, 96 водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, в темну пору доби. Відеозапис долучений до матеріалів справи (а.с. 25).

Оцінюючи долучений до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 27.08.2016 року, суд вважає встановленим той факт, що в темно пору доби позивач керував автомобілем у якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, що в свою чергу є порушенням п. 31.4,3 В) ПДР України, оскільки експлуатація таких транспортних засобів заборонена.

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував правила дорожнього руху України та не вчинював адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами, а тягар утримання транспортного засобу у належному технічному стані несе саме володілець транспортного засобу, який ним керує.

За таких посилання Позивача на той факт, що він не винен в тому що не працює лампа передньої лівої фари його автомобіля, суд до уваги не приймає та відхиляє.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 27.08.2016 року (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 009428 від 27 серпня 2016 року інспектор патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі ст.ст. 121, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції в особі інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез