Справа № 826/20960/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2016 р. м.Київ К/800/9075/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

Секретар судового засідання - Зубенко Д.В.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_8.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м.Києва від 18 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до голови Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до голови Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_5, в якому просили визнати протиправними дії; зобов'язати надати викопіювання з нового генерального плану села за запитом позивачів; підписати акт погодження меж.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 18 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У касаційній скарзі позивачі зазначають, що судами під час розгляду справи невірно надано оцінку наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Голова Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області у поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів та представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися до голови Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_5 з заявами про надання засвідчених належним чином рішення 17-ї сесії 4-ого скликання Кодаківської сільської ради від 14 березня 2005 року № 129-17-ІV про передачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Кодаки, вул.Л.Українки,87 та рішення 13-ї сесії 4-ого скликання Кодаківської сільської ради від 20 серпня 2004 року № 89-13-ІV про передачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Кодаки, вул.Л.Українки,85.

Листами від 16 жовтня 2014 року №№ 232 та 233 голова Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області повідомив заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що запитувані протоколи в архіві сільської ради відсутні, тому надити завірену копію рішень відповідач не має можливості.

18 листопада 2014 року ОСОБА_7, діючи в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6, звернувся до голови Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_5 з заявою, в якій просив погодити акти встановлення та акти прийняття-передачі меж земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_6, наданих рішеннями Кодаківської сільської ради від 14 березня 2005 року № 129-17-ІV та від 20 серпня 2004 року № 89-13-ІV, а також надати викопіювання із генерального плану села Кодаки.

Листом голови Кодаківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_5 від 03 грудня 2014 року повідомлено, що погодити акти встановлення та акти приймання-передачі меж земельних ділянок не можливо, оскільки протоколи 17-ї сесії 4-ого скликання та 13-ї сесії 4-ого скликання в архіві сільської ради відсутні. В додаток до цього листа надано викопіювання із генерального плану с.Кодаки Васильківського району Київської області, розробленого у 1978 році, згідно якого спірні земельні ділянки розташовані за межами села Кодаки.

Вважаючи неправомірною та незаконною відмову відповідачем у видачі нового генерального плану села Кодаки та підписання акту погодження меж, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили про існування генерального плану села, розробленого у 2013 році, вказували, що відсутність у відповідача рішень та документації про передачу позивачам земельних ділянок у власність не є перешкодою для погодження меж цих земельних ділянок.

Колегія суддів вважає винесені у справі рішення судів попередніх інстанцій передчасними та такими, що не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості, прийнятими без належного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій» (у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів; встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686).

Відповідно до п.2.1 Інструкції №376 встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно п.2.2 Інструкції №376 документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до встановлених у справі обставин, позивачі просили голову сільради погодити акти встановлення та прийняття-передачі меж земельних ділянок, наданих їм рішеннями Кодаківської сільської ради від 14 березня 2005 року № 129-17-ІV та від 20 серпня 2004 року № 89-13-ІV, надати належним чином засвідчені копії рішень № 129-17-ІV та № 89-13-ІV, а також надати викопіювання із генерального плану села Кодаки.

Відповідачем, з посиланням на відсутність оригіналів цих рішень в архівах сільради, відмовлено у засвідченні їх копії та відмовлено у погодженні актів прийняття-передачі меж земельних ділянок. Також надано викопіювання із генерального плану села Кодаки, розробленого у 1978 році.

Визнаючи безпідставними позовні вимоги та відмовляючи в задоволенні позову з підстав правомірності оскаржуваних дій відповідача, суди попередніх інстанцій виходили із відсутності у відповідача та в архівних установах оригіналів наданих позивачами рішень про передачу земельних ділянок у власність, недоведеності позивачами входження спірних земельних ділянок до складу села Кодаки та відповідної неможливості підписання головою Кодаківської сільради актів погодження меж. Також суди зазначили про надання позивачам головою сільради викопіювання генерального плану села Кодаки, чинного на момент звернення.

Разом з цим, судами попередніх інстанцій не встановлені обставини отримання позивачами копій рішень Кодаківської сільської ради від 14 березня 2005 року № 129-17-ІV та від 20 серпня 2004 року № 89-13-ІV про передачу їм у власність земельних ділянок, які засвідчені печаткою та підписом діючого на той час голови сільської ради, не перевірена фактична належність спірних ділянок до населеного пункту - села Кодаки; не досліджено генеральний план села Кодаки, розроблений у 1978 році, належна копія якого в матеріалах справи відсутня. Не надано оцінки доводам позивачів з посиланням на лист Управління Держкомзему у Васильківському районі від 09 вересня 2015 року № 9-1009-0.3-3928/2-15 щодо знаходження запитуваних земельних ділянок на території с.Кодаки Кодаківської сільської ради в межах населеного пункту з посиланням на картографічний матеріал Проекту формування території та встановлення меж Кодаківської сільської ради народних депутатів і села Кодаки Васильківського району від 1992 року та картографічний Проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Кодаки та території Кодаківської сільської ради, затвердженого рішенням Васильківської районної ради від 04 червня 2015 року № 748-41-6. Не надана оцінка правомірності дій відповідача, в тому числі їх відповідності вимогам зокрема ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання на запит представника позивачів викопіювання із генерального плану с.Кодаки 1978 року листом від 03 грудня 2014 року за наявності розробленого нового генерального плану села, затвердженого рішенням Кодаківської сільської ради від 05 грудня 2014 року № 1-50/2014.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанції не встановили, не перевірили та не надали належної оцінки фактичним обставинам справи, що не дає можливості суду касаційної інстанції визначитися у правильності висновків судів першої і апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м.Києва від 18 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді