Справа № 805/1300/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року справа №805/1300/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засідання Святодух О.Б., за участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 на ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 04 липня 2016 року у справі № 805/1300/16-а за позовом ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Донецькій області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів.

Згідно викладеному в позові, 06.07.2014 року позивач, який на той час перебував на службі в ОВС, у звязку з певними обставинами був вимушений виїхати в іншу область про що повідомив керівництво. 27.01.2016 року позивач дізнався про своє звільнення з ОВС. При цьому позивач наголошує, що ніяких наказів про звільнення з ОВС за період з 28.07.2014 року по 27.03.2016 року до його відома не доводили, а тому вважає своє звільнення протиправним.

Позивач з аналогічними позовними вимогами звертався за захистом своїх прав до Запорізького окружного адміністративного суду, натомість ухвалою від 27.04.2016 року позивачу було розяснено, що дана справа підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

Щодо приводу пропущення строку звернення до суду, позивач просив вважати днем, коли він дізнався про порушення своїх прав, 27.01.2016 року, тобто день, коли він ознайомився з витягом з наказу про звільнення. На підставі викладеного, посилаючись на вимоги ст. 233 КЗпПУ та ст. 99 КАС України, позивач просив поновити строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 805/1300/16-а позов залишено без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до суду. Представником позивача на зазначену ухвалу суду подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржена ухвала є не вмотивованою та незаконною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права. Також в апеляційній скарзі зазначено, що доводи суду першої інстанції ґрунтуються виключно на тому, що позивач був відсутній на місці роботи більш ніж півтора року й не здогадувався про своє звільнення, проте, такі висновки суду є цинічним замовчуванням реальної ситуації в країні, коли через проведення антитерористичної операції тисячі громадян були вимушені покинути власні домівки, місця праці тощо для збереження свого життя та життя та здоровя своїх рідних та близьких.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги, просив останню задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача, який наголошував на законності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом першої інстанції зазначено, що оскільки даний спір, пов'язаний з проходженням та звільненням позивача з публічної служби, зокрема, з органів внутрішніх справ, то у даному випадку, на підставі ч. 3 ст. 99 КАС України, строк звернення до адміністративного суду складає один місяць.

У позовній заяві позивач просив вважати днем, коли він дізнався про порушення своїх прав, саме 27.01.2016 року, тобто день, коли він ознайомився з витягом з наказу про звільнення (а.с.8). Саме 27.01.2016 року, як строк коли позивач дізнався про своє звільнення, зазначено ОСОБА_5 і в позовній заяві надісланої на адресу Запорізького окружного адміністративного суду 25.04.2016 року ( а.с. 18-23).

Зазначена обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копією листа № 10/К-5 від 12.01.2016 скерованого відповідачем на адресу позивача та копіє конверту на якій зазначено адреса відправника відповідач по справі і адреса отримувача ОСОБА_5 ( а.с.13-14). Адресу свого місця знаходження позивач зазначив в листі, який він скерував на імя начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області 23.12.2015 (а.с.119-120). Крім того, у зазначеній заяві позивач вказує на отримання ним копії наказу про його звільнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що про порушене право позивач дізнався 27.01.2016року, з дня отримання копії наказу про звільнення.

Вищезазначене спростовує доводи апелянта про те, що позивач достовірно дізнався про своє звільнення лише 27.03.2016 року.

Згідно штампу вхідної кореспонденції ОСОБА_2 окружного адміністративного суду, 12.05.2016 року позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Таким чином строк звернення позивача до суду за захистом своїх прав є пропущеним.

Дослідивши зміст позову та клопотання про поновлення строку звернення, суд першої інстанції зазначив, що з 06.07.2014 року позивач був відсутнім на своєму робочому місці, 27.01.2016 року позивач дізнався, що його звільнено з ОВС, тобто позивач, не перебуваючи на своєму робочому місці більш ніж півтора роки, не отримуючи заробітною плату, вважав себе таким, що працює в ОВС. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, викладені позивачем на обґрунтування визнання причин пропуску строку звернення, не можуть вважатися поважними.

Судом першої інстанції також зазначено, що посилання позивача на звернення з аналогічним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду не приймаються, як такі, що обґрунтовують поважність пропуску строку звернення до суду, адже дії позивача з приводу направлення позовної заяви до відповідного суду є виключно наслідком його обізнаності та компетентності в галузі права.

Колегія суддів зазначає, що звернення з аналогічним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду 25.04.2016 року також мало місце за межами місячного строку встановленого частиною третьої статті 99 КАС України.

Таким чином вищевказані обставини не можуть бути враховані як такі, що були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Разом з тим, таких доказів матеріали справи не містять.

Крім того, не можна розцінювати пасивну поведінку позивача, який перебував на публічній службі, маючи юридичну освіту і відповідно до посадових обовязків був носієм влади (субєктом владних повноважень) поважною підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позивач з липня 2014 року перебував на території, підконтрольній Україні, тому у ОСОБА_5 не було перешкод для вирішення питання щодо проходження та звільнення з органів внутрішніх справ у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом звернення до суду у встановлений законом місячний строк.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, як судом першої так і апеляційної інстанції встановлено, що позивач, достеменно знаючи про звільнення з органів внутрішніх справ в січні 2016 року, не звернувся до суду за захистом свого порушеного права та законних інтересів в місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Частиною другою зазначеної статті визначено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Стосовно доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 14 КАС України судові рішення, якими закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.

Закінчення розгляду справи у розумінні цієї норми права є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.

Така вимога не поширюється на інше закінчення розгляду справи (закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду), що оформлюється ухвалою.

Так, колегія суддів враховує доводи апелянта щодо допущення судом першої інстанції певних порушень вимог процесуального права під час вирішення справи, а саме не зазначення строку і порядку набрання ухвалою законної сили, разом з тим, вважає за необхідне зазначити, що за змістом пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є лише таке порушення норм, зокрема, процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. При цьому частиною 2 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України заборонено скасовувати правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, відповідають обставинам справи, які встановлено повно та всебічно, рішення по суті відповідає критеріям законності та обґрунтованості, тобто ухвалене відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України. В свою чергу, допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права, не призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, на думку апеляційного суду, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195,196, 199 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 на ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 04 липня 2016 року у справі № 805/1300/16-а - залишити без задоволення. Ухвалу ОСОБА_2 окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 04 липня 2016 року у справі № 805/1300/16-а за позовом ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Донецькій області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 13 жовтня 2016 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_6