Справа № 804/2495/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 р. Справа № 804/2495/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за висновками акту про порушення на ринку фінансових послуг від 21.10.2015 р. №240/16/03-ФК відповідачем не надано звітні дані за IV квартал 2014 року, січень 2015, лютий 2015 року, березень 2015 року, І квартал 2015 року, квітень-червень 2015 року, ІІ квартал 2015 року, липень - вересень 2015 року, чим порушено ст. 14 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пп.2.1, 2.4 Порядку від 06.04.2004 р. №27 та порушено вимоги п. 13 розділу 3 Порядку від 06.04.2004 р. №27 в частині неподання відповідачем аудиторського висновку за 2014 рік. У зв'язку з чим, до відповідача було застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000,00грн., про що винесено постанову від 09.11.2015 р. №240/16/03/01-ФК. Постанова від 09.11.2015 р. №240/16/03/01-ФК була отримана відповідачем. Однак, наразі сума штрафу за вказаною постановою залишається не погашеною відповідачем, що зумовило звернення до суду за вирішенням спірного питання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2016 відкрито провадження по справі № 804/2495/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24.05.2016.
У судове засідання 24.05.2016 представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача надав клопотання розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.
Відповідач в судове засідання не з'явився з урахуванням належного повідомлення про судове засідання. Будь-яких клопотань або заперечень на позов не надано.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Основний вид діяльності за КВЕД: 64.99- надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач керуючись Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, склав акт №240/16/03-ФК від 21 жовтня 2015 про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «Мітех» на ринку фінансових послуг (а.с.11).
Відповідно до акту №240/16/03-ФК від 21.10.2015:
1. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Мітех» не надано звітні дані за IV квартал 2014 року, січень 2015, лютий 2015 року, березень 2015 року, І квартал 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року, червень 2015 року, ІІ квартал 2015 року, липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, чим порушено ст. 14 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо обов'язку фінансових установ надавати звітність відповідно до законів та нормативно-правових актів державних органів з питань регулювання діяльності фінансових установ та регулювання ринків фінансових послуг; пунктів 2.1, 2.4 розділу 2 та пунктів 11, 12 розділу 3 Порядку надання звітності фінансовим компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами-суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.01.2004 № 27, в частині не подання даних до Нацкомфінпослуг.
2. Встановлено порушення вимог пункту 13 розділу 3 Порядку в частині неподання Товариством аудиторського висновку до 01 червня року, наступного за звітним, а саме аудиторський висновок за 2014 рік не надано до Нацкомфінпослуг (а.с.11, зворотній бік).
Копія акту разом із листом-повідомленням за вих.№7009/15-8 від 21.10.2015 «Щодо направлення акта про правопорушення та повідомлення про розгляд справи» направлені відповідачу рекомендованим поштовим відправлення за адресою, що зазначена в ЄДР (на момент спірних відносин), та отримані згідно з відміткою на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.14 зворотній бік).
09 листопада 2015 р., розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «МІТЕХ» на ринку фінансових послуг, від 21.10.2015 №№240/16/03-ФК, позивачем була прийнята постанова №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою до ТОВ «ФК «Мітех» застосовано штрафну санкцію у розмірі 17 000грн. (а.с.13).
При цьому, відповідачу також роз'яснено, що сума штрафу підлягає перерахуванню до Державного бюджету України до 09.12.2015.
Постанова №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 направлена на адресу відповідача рекомендованим листом разом з листом-повідомленням «Щодо заходу впливу» від 10.11.2015 за вих.№7652/16-8 та отримана 02.12.2015 року (відмітка на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення, а.с.14 зворотній бік).

В позові позивачем також зазначено, що станом на момент звернення до суду із даним позовом сума штрафу, що визначена постановою №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015, відповідачем не сплачена.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III (далі - Закон №2664), Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого указом Президента України від 23.11.2011 р. № 1070 (Положення №1070) та Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012р. № 2319 (далі - Положення №2319).

Згідно із статтею 19 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» метою державного регулювання ринків фінансових послуг в Україні є:

1) проведення єдиної та ефективної державної політики у сфері фінансових послуг; 2) захист інтересів споживачів фінансових послуг; 3) створення сприятливих умов для розвитку та функціонування ринків фінансових послуг; 4) створення умов для ефективної мобілізації і розміщення фінансових ресурсів учасниками ринків фінансових послуг з урахуванням інтересів суспільства; 5) забезпечення рівних можливостей для доступу до ринків фінансових послуг та захисту прав їх учасників; 6) додержання учасниками ринків фінансових послуг вимог законодавства; 7) запобігання монополізації та створення умов розвитку добросовісної конкуренції на ринках фінансових послуг; 8) контроль за прозорістю та відкритістю ринків фінансових послуг;9) сприяння інтеграції в європейський та світовий ринки фінансових послуг.

Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом: ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг; нормативно-правового регулювання діяльності фінансових установ; нагляду за діяльністю учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг); застосування уповноваженими державними органами заходів впливу; проведення інших заходів з державного регулювання ринків фінансових послуг.

Статтею 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється:

- щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України;

- щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

- щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа зобов'язана вести облік своїх операцій та надавати звітність відповідно до вимог законів та нормативно-правових актів державних органів з питань регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг.

Згідно зі ст.39 Закону №2664 у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Відповідно п.3 ч.1 ст.40 Закону №2664 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг може застосовувати такі заходи впливу як накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Дані положення кореспондуються з нормами Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. затвердженого указом Президента України від 23.11.2011 р. № 1070 та Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012р. № 2319.

Так, відповідно до підпункту 40 п. 4 Положення № 1070 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг відповідно до покладених на неї завдань у разів порушення законодавства про фінансові послуги накладає адміністративні стягнення за правопорушення та застосовує відповідно до закону заходи впливу.

Відповідно до п.1.5 розділу І Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012р. № 2319 (далі - Положення №2319), Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Підпунктом 3 підпунктом 2.1 Положення №2319 передбачено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу як штраф в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Частиною 1 ст. 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за:

1) провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.4 Положення №2319 визначено, що рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

У разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

Згідно п.5.9. розділу 5 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 № 2319, рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов'язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 3 ст.41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що штрафи, накладені Уповноваженим органом, стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що постанова №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 про накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн. стала наслідком розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «Мітех» на ринку фінансових послуг від 21.10.2015 №240/16/03-ФК.

Матеріалами справи також підтверджено отримання відповідачем акту від 21.10.2015 №240/16/03-ФК та постанови №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 про накладення штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг (а.с.14 зворотній бік).

Докази оскарження постанови №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 в адміністративному або в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

За відсутності доказів її оскарження, постанова №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015 є обов'язковою до виконання.

Отже, зобов'язання відповідача по сплаті штрафу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, визначене постановою №240/16/03/01-ФК від 09.11.2015, є узгодженим. Позивачем вжиті всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення штрафу.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо наявності боргу та відповідних проплат (в тому числі часткових), суд вважає, що позовні вимоги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до ТОВ «ФК «Мітех» про стягнення штрафу є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 128, 158 -1 63, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мітех» про стягнення штрафу в сумі 17000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Мітех» (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) до Державного бюджету України на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», (символ звітності 106) штраф у сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова