Справа № 520/11661/16-а
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/613/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 820860 від 01.08.2016 року «Про відмову у перерахунку пенсій», яким відмовлено позивачу у проведенні правильного розрахунку пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, надбавки за високі досягнення у праці у сумі 1086,40 грн. та інших виплат; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити позивачу розрахунок та виплату пенсії, починаючи з моменту останнього перерахунку пенсії з 01.02.2008 року у розмірі 81 % від заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за високі досягнення у праці у сумі 1086,40 грн., згідно з довідкою від 25.03.2008 року № 9436/10/05-0024, виданою ДПІ в Одеській області та інших виплат, згідно з довідкою від 21.07.2016 року № 132/В/15-32-05-02-11, виданою ГУ ДФС в Одеській області без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком жовтень 2009 року; звернути постанову до негайного виконання; стягнути судовий збір.

При цьому позивач посилається на те, що вона - пенсіонер за віком згідно з Законом України «Про державну службу», та 28 липня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про приведення розміру її пенсії, обчисленої не в повному обсязі при останньому перерахунку пенсії з 01.02.2008 року, у відповідність до законодавства України шляхом донарахування до розміру пенсії надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та суми інших виплат, надавши необхідні документи. Проте, 21 серпня 2016 року рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від 01.08.2016 № 820860 позивачу відмовлено у перерахунку пенсій», оскільки «інші виплати» не є надбавками, і Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій. У звязку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

Ухвалою судді від 26.09.2016 року у даній справі відповідно до ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження.

13.10.2016 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком згідно з Законом України «Про державну службу», яка 28 липня 2016 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою про приведення розміру пенсії, обчисленої не в повному обсязі при останньому перерахунку пенсії з 01.02.2008 року, у відповідність до законодавства України, шляхом донарахування до розміру пенсії надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та суми інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації без зміни базового місяця індексації пенсії - жовтень 2009 року /а.с. 15/.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від 01.08.2016 р. № 820860 позивачу відмовлено у перерахунку пенсій, так як «інші виплати» не є надбавками, і Закон України «Про державну службу», від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій, а отже для перерахунку підстав немає /а.с. 21/.

Судом встановлено, що з 17.09.2005 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію у розмірі 81% від заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу, що вбачається із розпоряджень 820860 від 16.10.2007 року /а.с. 18/ та 820860 від 07.04.2008 року /а.с. 19/.

З дослідженої судом довідки про заробітну плату від 25.03.2008 р. № 9436/10/05-0024 /а.с. 16/, яку позивач подавала для перерахунку пенсії з 01.02.2008 року, вбачається, що встановлено розмір надбавки за вислугу років у розмірі 40%, яку виправлено на 20%, а надбавку за високі досягнення у праці у довідці виправлено з суми 1086,40 грн. на суму 931,20 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано здійснюється розрахунок пенсії позивача з 01.02.2008 року без включення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації, а також при зменшенні надбавки за вислугу років з 40% на 20%.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Згідно статті 35 Закону України «Про державну службу», щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена матеріальна допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і являється обєктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 12.09.1997 року затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби»; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Пунктом 4 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання визначено орган, який встановлює стаж та процедуру його визначення.

Зокрема, у нормативно-правовому акті зазначено, що стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу роботи, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 12.09.1997 року затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

Отже, вимоги позивача про проведення донарахування пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% та з урахуванням набавки за високі досягнення у праці у сумі 1086,40 грн. з 01.02.2008 р. є законними та обґрунтованими.

Окрім того, у частині 1 статті 1 Закону України „Про оплату праці встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України „Про оплату праці визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України „Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальні допомоги, індексація та надбавка за вислугу років у розмірі 40%, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України „Про державну службу та „Про оплату праці, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

При цьому, стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо донарахування до пенсії сум інших виплат та надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та суми надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 1086,40 грн., саме з дати останнього перерахунку пенсії, то відповідно до Закону України „Про державну службу, відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В той же час, п.п 3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, визначено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, держателем яких є органи Пенсійного фонду України. І такі відомості наявні в матеріалах моєї пенсійної справи.

З наведених норм права вбачається, що станом на 01.02.2008 року у Відповідача були наявні індивідуальні відомості про застраховану особу позивача по справі, в тому числі про суми отримуваної заробітної плати, з якої сплачувався єдиний соціальний внесок.

У звязку із чим, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 за своєю правовою природою є спором щодо призначення пенсії, тому при вирішенні такого спору, субсидіарному застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка встановлює відсутність обмеження строку звернення до суду, оскільки вказана норма є спеціальною.

Згідно ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено в п.п. 19, 22, 27 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом розяснено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (див. Broniowski v. Poland, № 31443/96, пар. 98). Судом також наголошено, що цивільне законодавство, що має зворотну дію в часі прямо не забороняється Конвенцією, та за певних обставин може бути виправданим (див. mutatis mutandis. заява № 8531/79, рішення Комісії від 10 березня 1981 року, (DR) 23, пар. 203-211).

Правові основи проведення індексації, а також обєкти індексації визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Так, пунктом 2 Порядку визначено, що індексації підлягає, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії

Пунктом 10-1 Порядку встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Тому даний базовий місяць індексації пенсії - жовтень 2009 року повинен бути незмінним, адже перерахунок пенсії за рішенням суду по своїй правовій природі не є збільшенням грошових доходів населення, а є поновленням порушеного права на отримання пенсії з урахуванням всіх отримуваних сум доходів з яких були сплачені страхові внески.

Окрім того, згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обовязок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обовязку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

При цьому, посилання відповідача на новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ є незастосовним, адже позивачу необхідно здійснити донарахування до розміру її пенсії, обчисленої неправильно при здійснення останнього перерахунку пенсії з 01.02.2008 року за Законом України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на 01.02.2008 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси порушують конституційні права позивача на отримання пенсії за віком в повному обсязі з урахуванням всіх отриманих виплат, на які були нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, та з яких було сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг.

Також, за статтею 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси від 01.08.2016 № 820860 «про відмову у перерахунку пенсій», яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні розрахунку пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг , надбавки за високі досягнення у праці у сумі 1086,40 грн. та інших виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії починаючи з моменту останнього перерахунку пенсії з 01.02.2008 року у розмірі 81% від заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за високі досягнення у праці у сумі 1086,40 грн. згідно з довідкою від 25.03.2008 р. № 9436/10/05-0024, виданою Державною податковою адміністрацією в Одеській області та інших виплат згідно з довідкою від 21.07.2016 р. № 132/В/15-32-05-02-11, виданою Головним управлінням ДФС в Одеській області без зміни базового місяця індексації пенсії наростаючим підсумком - жовтень 2009року.

Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551(пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Васильків О. В.