Справа № 825/1586/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1586/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лобана Д.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку у сумі 25000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що станом на момент звернення до суду в порушення норм податкового законодавства, за ОСОБА_1 опубліковується податковий борг по транспортному податку у сумі 25000,00 грн, визначений податковим повідомленням рішенням від 22.05.2015, який у добровільному порядку не сплачує.

Представником відповідача через канцелярію суду 10.10.2016 подано заперечення на позовну заяву, в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, враховуючи наступне.

Податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2015 № 3159 відповідачу було визначено грошове зобовязання по транспортному податку у сумі 25000,00 грн. На вказане рішення відповідач 10.08.2015 подав до ГУ ДФС у Чернігівській області скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 22.05.2015. Проте, ГУ ДФС у Чернігівській області вказану скаргу відповідачу повернуло без розгляду. Такі дії позивача вважає протиправними, так як ГУ ДФС у Чернігівській області не провело перегляд податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 за процедурою адміністративного оскарження, зокрема не прийняло рішення про задоволення або незадоволення скарги. ГУ ДФС у Чернігівській області у листі про повернення платнику податків скарги без розгляду зазначило, що процедура адміністративного оскарження закінчена ще до подачі скарги, а тому на переконання ГУ ДФС у Чернігівській області відповідь про не розгляд скарги надавалася поза межами процедури адміністративного оскарження та на підтверження її закінчення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 у справі №825/2845/15-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за скаргою ОСОБА_1 від 10.08.2015 про скасування грошових зобовязань.

Станом на день розгляду справи в суді, відповіді на скаргу відповідач не отримував.

Вищевказане свідчить, що ГУ ДФС у Чернігівській області не вирішило скаргу на податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.05.2015, за процедурою адміністративного оскарження. Рішення за наслідками перегляду податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Чернігові від 22.05.2015 ГУ ДФС у Чернігівській області до цього часу не прийняло, що свідчить про неузгодження грошового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що у відповідності до норм ПК України скарга на рішення податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.05.2015, яким відповідачу визначено суму транспортного податку з фізичних осіб, вважається повністю задоволеною на користь платника податків, а рішення відкликане.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку в Чернігівській ОДПІ (правонаступник ДПІ у м. Чернігові) як платник транспортного податку з фізичних осіб, що не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг по транспортному податку в суму 25000,00 грн, що підтверджується довідкою по запиту користувача (а.с. 6).

ДПІ у м. Чернігові, у відповідності до підпункту 54.3.3 п. 54.3 ст. 53 ПК України, було здійснено розрахунок суми податку відповідачу та, у відповідності до п. 58.1 ст. 58 ПК України, направлено податкове повідомлення-рішення від 22.05.2015 без номера про необхідність сплати податку в сумі 25000,00 грн (а.с. 8).

На вказане рішення відповідач 10.08.2015 подав до ГУ ДФС у Чернігівській області скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 22.05.2015. ГУ ДФС у Чернігівській області вказану скаргу відповідачу повернуло без розгляду. Вказані обставини підтверджено судовим рішенням по справі № 825/2845/15-а.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Чернігівській області не провело перегляд податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 за процедурою адміністративного оскарження, зокрема не прийняло рішення про задоволення або незадоволення скарги, а у своєму листі зазначило, що процедура адміністративного оскарження закінчена ще до подачі скарги, а тому на переконання ГУ ДФС у Чернігівській області відповідь про не розгляд скарги надавалася поза межами процедури адміністративного оскарження та на підтверження її закінчення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 у справі №825/2845/15-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за скаргою ОСОБА_1 від 10.08.2015 про скасування грошових зобовязань.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи в суді, відповіді на скаргу відповідач не отримував.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Відповідно ст. 8 Податкового кодексу України (далі ПК України) до загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 267 ПК України визначено платників транспортного податку, обєкта оподаткування, бази оподаткування ставки податку, порядок обчислення та сплати податку, строки сплати транспортного податку.

Згідно п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Положеннями статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідач, користуючись своїм правом на оскарження податкового повідомлення рішення в адміністративному порядку та у відповідності до норм ПК України, 10.08.2015 подав до ГУ ДФС у Чернігівській області скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові від 22.05.2015. ГУ ДФС у Чернігівській області вказану скаргу відповідачу повернуло без розгляду.

Судом по суті справи № 825/2845/15-а встановлено, що ГУ ДФС у Чернігівській області не провело перегляд податкового повідомлення-рішення від 22.05.2015 № 3159 за процедурою адміністративного оскарження, зокрема не прийняло рішення про задоволення або незадоволення скарги.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 у справі № 825/2845/15-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за скаргою ОСОБА_1 від 10.08.2015 про скасування грошових зобовязань.

Станом на день розгляду справи в суді, відповіді на скаргу відповідач не отримував.

У відповідності до п. 56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Чернігівській області не вирішило скаргу на податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.05.2015, за процедурою адміністративного оскарження. Рішення за наслідками перегляду податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Чернігові від 22.05.2015 ГУ ДФС у Чернігівській області не прийняло, що свідчить про неузгодження грошового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до норм ПК України скарга на податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.05.2015, яким відповідачу визначено суму транспортного податку з фізичних осіб, вважається повністю задоволеною на користь платника податків, а податкове повідомлення рішення, на підставі якого визначена сума транспортного податку, заявленого до стягнення скасоване, оскільки цього просив платник податків у скарзі на це податкове повідомлення рішення.

Згідно з п. 60.1.2 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

У відповідності до п. 60.3 ст. 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Згідно правової позиції, висвітленої ДФС України у розясненні від 24.02.2016 за № 2030/х/99-99-10-01-05-25, за змістом п.п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення рішення або податкова вимога є відкликаними із моменту їх скасування (у тому числі з підстав п. 56.9 ст. 56 ПК України). Скасоване податкове повідомлення-рішення не породжує для платника податків правових наслідків, зокрема, сума грошового зобовязання не підлягає відображенню у картці особового рахунку.

В свою чергу, згідно п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

При цьому, оскільки, не дивлячись на вищезазначені обставини справи, позивач протиправно не прийняв рішення, передбачене п. 60.3 ст. 60 ПК України, в даному випадку рішення необхідно прийняти на користь платника податків.

Неоднозначне (множинне) трактування вищезазначених норм ПК України випливає з того, що статтею 56 цього Кодексу, якою встановлені наслідки оскарження рішень контролюючих органів, не передбачено прийняття рішення про скасування податкового повідомлення рішення у випадку закінчення строків, встановлених для контролюючих органів пунктом 56.9 цієї ж статті.

Відповідно до п.п. 14.1.175 ст. 175 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк.

Аналіз даної норми права свідчить, що для ствердження наявності податкового боргу первинним етапом має бути встановлення дати узгодження грошового зобовязання, а похідним - несплата грошового зобовязання, у встановлений цим Кодексом строк.

Без визначення дати узгодження грошового зобовязання не можливо стверджувати про наявність податкового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не довів правомірність свїх позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку є остаточною. Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку ч. 8-10 ст. 183-2 та ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Лобан