Справа № 815/3183/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3183/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи ОСОБА_1, державний реєстратор управління державної ГТУЮ в Одеській області Іскров Олег Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи ОСОБА_1, державний реєстратор управління державної ГТУЮ в Одеській області Іскров О.В. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління ДР ГТУЮ Іскрова О.В. № 29245603 від 13.04.2016р. про припинення права власності НОМЕР_1 за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням державного реєстратора Овідіопольського районного управління юстиції Марущак Ю.В. від 25.06.2013 року зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу №771 від 01.03.2006 року. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року (набрало законної сили) визнано недійсним договір купівлі - продажу №771 від 01.03.2006р. 14.04.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5, що діяла на підставі довіреності звернулась до відповідача із заявою про скасування права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаної заяви державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності НОМЕР_2 від 13.04.2016 року на вищевказаний житловий будинок. Проте позивач вважає вказане рішення протиправним та просить його скасувати.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. позов задоволений; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича індексний номер: 29245603 від 13.04.2016р. про припинення права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач та третя особа ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просять постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.03.2004р. Великодолинською селищною радою було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

01.03.2006р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 436,7кв.м., житловою площею 148,9кв.м., на земельній ділянці площею 1440кв.м.

Рішенням державного реєстратора Овідіопольського районного управління юстиції Марущак Ю.В. від 25.06.2013 року зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу №771 від 01.03.2006 року.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2011 року визнано недійсним договір купівлі - продажу №771 від 01.03.2006р.

14.04.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5, що діяла на підставі довіреності звернулась до відповідача із заявою про скасування права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаної заяви державний реєстратор Управління ДР ГТУЮ Іскров О.В. прийняв рішення про скасування державної реєстрації права власності НОМЕР_2 від 13.04.2016 року на вищевказаний житловий будинок. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі, вислухавши думку сторін, судова колегія дійшла до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що спір у справі виник між позивачем та третьою особою щодо законності підстав набуття права власності на спірне майно тому, вказаний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Таким чином, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Дана правова позиція викладена у повній відповідності до постанови Верховного суду України від 14.06.2016р. (справа №826/4858/15).

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовувається в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ухвалене в адміністративній справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 198, 203, 205, 206 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи ОСОБА_1, державний реєстратор управління державної ГТУЮ в Одеській області Іскров Олег Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз'яснити позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія