Справа № 826/24990/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26897/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання повторно розглянути заяву,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної міграційної служби України, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві, в якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 04 лютого 2015 року №24-15 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов'язати повторно розглянути заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, представник позивача подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, керуючись положеннями Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», «Конвенції про статус біженців» 1951 року, «Протоколу щодо статусу біженців» 1967 року, «Керівництва з процедур і критеріїв з вивчення статусу біженців Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців», Директиви Ради Європейського Союзу «Щодо мінімальних стандартів для кваліфікації громадян третіх країн та осіб без громадянства як біженців або як осіб, що потребують міжнародного захисту за іншими причинами, а також суті захисту, що надається» від 27 квітня 2004 року № 8043/04, виходив з того, що у відповідача відсутні умови для визнання позивача біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, передбачені п.п.1 та 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання повторно розглянути заяву.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник