Справа № 826/14727/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спринтер К" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання недійсним та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13 лютого 2015 року № за затримку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 680 444 грн. 90 коп. позивачу визначено штраф у розмірі 68 044 грн. 49 коп.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 13 лютого 2015 року № за затримку на 46 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 125 507 грн. 05 коп. позивачу визначено штраф у розмірі 25 141грн. 41 коп.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта перевірки від 30 січня 2015 року № 105/26-54-15-01-11.

Перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України та несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 125 507,05 грн. (із затримкою 46 днів).

За результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень скарги позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

20 лютого 2013 року позивачем було подано уточнюючі декларації з податку на додану вартість за вересень 2011 року №, за грудень 2011 року № НОМЕР_1 та було здійснено самостійне донарахування податків та зборів у розмірі 330 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №494 від 20 лютого 2013 року із яких, за вересень 2011 року - 98 236 грн.; за грудень 2011 року - 197 365 грн.

В уточнюючій декларації № НОМЕР_2 сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у графі 6 зазначено 98 236 грн., отримано податковим органом 20 лютого 2013 року.

В уточнюючій декларації № НОМЕР_1 сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у графі 6 зазначено 197 365 грн.

Позивач листом № 60 від 21 лютого 2013 року повідомив відповідача про самостійно виявлені помилки у раніше поданих деклараціях та з метою виправлення вказаних помилок 21 лютого 2013 року подав дві уточнюючі декларації № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4.

В уточнюючій декларації № НОМЕР_3 сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у графі 6 зазначено 98 236 грн., відповідно до рядка 26 позивачем самостійно нараховано суму штрафу у зв'язку з виправленням помилки у розмірі 2 947 грн.

В уточнюючій декларації № НОМЕР_4 сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду у графі 6 зазначено 197 365 грн., відповідно до рядка 26 позивачем самостійно нараховано суму штрафу у зв'язку з виправленням помилки у розмірі 5 921 грн.

20 березня 2013 року позивачем було подано основну декларацію з податку на додану вартість за лютий 2013 року № НОМЕР_5, у рядку 18 та рядку 25 зазначено 206 086 грн. Сплата податку у розмірі 206 086 грн. підтверджується платіжним дорученням №754 від 21 березня 2013 року.

18 квітня 2013 року позивачем було подано основну декларацію з податку на додану вартість за березень 2013 року № НОМЕР_6 у рядку 18 та рядку 25 зазначено 200 473 грн. Сплата податку у розмірі 200 473 грн. підтверджується платіжним дорученням №1034 від 18 квітня 2013 року.

17 травня 2013 року позивачем було подано основну декларацію з податку на додану вартість за квітень 2013 року № НОМЕР_7 у рядку 18 та рядку 25 зазначено 202 290 грн. Сплата податку у розмірі 202 290 грн. підтверджується платіжним дорученням №1384 від 20 травня 2013 року.

25 квітня 2013 року позивачем було подано уточнюючі декларації № НОМЕР_8 у рядку 18 та рядку 25 зазначено 98 236 грн. та № НОМЕР_9 у рядку 18 та рядку 25 зазначено 197 365 грн., з метою урегулювання відображення податкових зобов'язань щодо господарських операцій за вересень 2011 року та грудень 2011 року.

14 червня 2013 року позивачем було подано основну декларацію за травень 2013 року № у рядку 18 та рядку 25 зазначено 201 805 грн. Сплата податку у розмірі у розмірі 201 805 грн. підтверджується платіжним дорученням №1750 від 19 червня 2013 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України - крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України в разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З аналізу положень п. 87.9 ст. 87 ПК України вбачається, що законом імперативно встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

ОСОБА_3