Справа № 638/6530/16-а
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6530/16-а
Провадження № 2-а/638/228/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Хайкіна В. М.

при секретарі Шептуха В. М.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: поліцейський роти №9 батальйону №4 УПП у м. Харкові, рядовий поліції Молодцов Антон Олександрович про визнання незаконними дій, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітнні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії СП2 №737608 від 19.03.2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відносно нього поліцейським роти №9 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові, рядовим поліції Молодцовим Антоном Олександровичем було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп.

У постанові вказано, що ОСОБА_2 19.03.2016 року о 13 годині 00 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Гагаріна в районі будинку №127, не надав сигнал світовими покажчиками повороту при перестроюванні із рядку в ряд, чим порушив вимоги пункту 9.2 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та обставинам справи. Просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, неявка відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-які рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його постановлено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновки про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення повинні були бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів, а не з формальним підходом до розгляду справи про адміністративне правопорушення, як це відбулося на місці вчиненя правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена. Так, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії СП2 №737608 від 19.03.2016 року ОСОБА_2 19.03.2016 року о 13 годині 00 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Гагаріна в районі будинку №127, не надав сигнал світовими покажчиками повороту при перестроюванні із рядку в ряд, чим порушив вимоги пункту 9.2 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водночас, в постанові не зазначено жодних підстав з яких поліцейським роти №9 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Харкові, рядовим поліції Молодцовим Антоном Олександровичемне було прийнято до уваги та відхилено пояснення водія ОСОБА_2 щодо причин здійснення зупинки транспортного засобу. Разом з тим, позивач зазначив, що йому не дали можливість реалізувати свої права, передбачені чинним законодавством, а саме був позбавлений права на захист та інших процесуальних прав.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: поліцейський роти №9 батальйону №4 УПП у м. Харкові, рядовий поліції Молодцов Антон Олександрович про визнання незаконними дій, скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню у повному обсязі, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99-103, 128, 159-163 КАС України, ст. 279, 280 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: поліцейський роти №9 батальйону №4 УПП у м. Харкові, рядовий поліції Молодцов Антон Олександрович про визнання незаконними дій, скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СП2 №737608 від 19.03.2016 року про застосування відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Харкові за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова у відповідності із Рішенням Конституційного суду України від 08.04.2015 року (№3-рп/2015) підлягає оскарженню до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: