Справа № 804/15152/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2016 рокусправа № 804/15152/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2 (дов.від 19.10.2015 року)

відповідача: - Артемов А.О. (дов.від 18.07.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 р. у справі № 804/15152/15

за позовом ОСОБА_4

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

"20" жовтня 2015 р. ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.11.2015 року, просила:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо визнання нікчемним договору № 007-03616-240215 банківського вкладу від 24.02.2015 р., оформлені листом за вих. № 8821/298 від 23.09.2015 р.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу № 007-03616-240215 від 24.02.2015 р.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 136 170, 64 грн. за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу (депозиту) № 007-03616-240215 від 24.02.2015 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам діючого в Україні законодавства та порушує права позивача як вкладника.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 р. у справі № 804/15152/15 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої сооби Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадиров Владислав Володимирович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач є вкладником ПАТ «Дельта Банк». Після оголошення банку неплатоспроможним, позивач звертався до банку з вимогою отримати кошти з депозиту. Відповідачем-1 у виплаті коштів відмовлено з підстав відсутності позивача у Загальному Реєстрі вкладників та визнання нікчемним укладеної позивачем з банком угоди. Крім того, судом встановлено, що кошти на рахунок позивача внесено третьою особою, що є порушенням правил банківського обслуговування. До того ж кошти перераховані і період дії постанови Нацбанку, якою запроваджено обмеження в діяльності ПАТ «Дельта банк» та заборонено проведення операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб. На підставі аналізу норм чинного законодавства, а також враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що правочин депозитного вкладу укладений банком та фізичною особою правомірно визнано нікчемним. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог суд не знайшов.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 р. у справі № 804/15152/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повторюють правове обґрунтування заявлених вимог адміністративного позову. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не в повному обсягу встановлено обставини по справі та не досліджено, що Правила банківського обслуговування не містить абсолютної заборони на внесення коштів третіми особами, що діючи у відповідності до умов договорів дарування, сторони погодили такий спосіб передачі та отримання в дар грошових коштів, як зарахування суми цих коштів на депозитний рахунок позивача, відкритий ним у ПАТ «Дельта Банк» і на сьогоднішній день зазначені договори дарування не оскаржені в судовому порядку та відсутні будь-які судові рішення щодо визнання цих правочинів недійсними, а тому виконання сторонами договірних зобов'язань відбувалось у повній відповідності до умов цих Договорів та норм чинного законодавства України. Окрім того, скаржник вказує на те, що положення Закону України «Про банки та банківську діяльність» і постанови НБУ від 30.10.2014 № 692/БТ не встановлюють заборони банку, після визнання його проблемним, укладати депозитні договори з фізичними особами, а встановлені судом першої інстанції порушення можуть свідчити лише про недійсність угоди, а не про її нікчемність, тому судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційні скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 24.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США №007-03616-24215. За умовами договору банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 8444, сума вкладу складає 5 070,00 доларів США, строк розміщення вкладу складає із моменту зарахування вкладу по 25.05.2015 року, додаткові внески коштів до суми вкладу не допускаються, процентна ставка складає 5,5% річних у доларах США.

24.02.2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» укладено додаткову угоду №1 до договору №007-03616-24215 від 25.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, якою внесено зміни до п.1.8 ст. 1 Договору, а саме: передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п.5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений.

24.02.2015 року на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий ПАТ «Дельта Банк» перераховано грошову суму у розмірі 5 070,00 доларів США з призначенням платежу Переказ коштів від ОСОБА_8, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46391400 від 24.02.2015 року.

30.10.2014 року Національним банком України винесено Постанову № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою, крім іншого, заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, в результаті яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51 запроваджена строком з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року тимчасова адміністрація та призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк».

В подальшому строки здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 02.10.2015 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийняте рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочата процедура ліквідації AT «Дельта Банк» та призначена уповноважена особа Фонду - Кадиров В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року включно.

Листом Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 23.09.2015 № 8821/298 позивач повідомлений про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США №007-03616-24215 від 24.02.2015 року.

Перевірка означеного Договору №007-03616-24215 банківського вкладу (депозиту) здійснювалася на виконання Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року.

Перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, передані на розгляд Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк», відповідно до протоколу від 14.09.2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами Банку. Комісія дійшла до висновку, що умови Договору №007-03616-24215банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 24.02.2015 року, укладений між Банком та фізичною особою після 16 січня 2015 року включно, за яким здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб». Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Наказом Тимчасової адміністрації № 813 від 16.09.2015 р. «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», до позивача застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На виконання цього наказу, 17.09.2015 року ПАТ «Дельта Банк» повернуто кошти в сумі 5 070 дол. США з розрахункового рахунку ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_6, у зв'язку із застосуванням наслідків нікчемності договору банківського вкладу.

Оскаржуючи дії відповідачів, позивач у даній справі виходив з того, що дії уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним укладеного з ПАТ «Дельта Банк» договору банківського вкладу та не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування за вкладами, та дії Фонду щодо не включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За правилами ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-ХІІ передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до ст.77 вказаного Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою врегульовано питання відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, банк може бути ліквідований:

1) за рішенням власників банку;

2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Порядок відкликання банківської ліцензії у банку, що ліквідується за ініціативою власників, визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням в ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду (ч.2 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Одночасно відповідно до ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників). Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

При цьому вказаний Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», врегульовуючи процедуру ліквідації банку, наділяє Фонд та уповноважену особу Фонду певними повноваженнями під час здійснення ліквідації банку.

Зокрема, відповідно до ст.48 цього Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження:

1) здійснює повноваження органів управління банку;

2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів;

4) вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб;

5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю;

6) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх;

7) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню;

8) здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону;

9) здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом;

10) повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком).

Фонд може здійснювати інші повноваження, що є необхідні для завершення процедури ліквідації банку.

Отже, враховуючи наведені норми в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що у спірних правовідносинах Фонд як ліквідатор банку ПАТ «Дельта Банк» та уповноважена особа Фонду не виконує владних управлінських функцій.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що на даний спір, який виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку ПАТ «Дельта Банк», не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За таких обставин, даний спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з постановою Верховного Суду України від 15.06.2016 року у справі №826/20410/14, яка відповідно до ст.244-2 КАС України враховується апеляційним судом при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вимогами ч.1 ст.203 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст.155 і 157 цього Кодексу.

Зважаючи на той факт, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення спору, постанову суду першої інстанції слід скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 157, 198, 203, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 р. у справі № 804/15152/15 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 р. у справі № 804/15152/15 - скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко