Справа № 822/6142/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6142/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Герром Інвест-Ярмолинці" до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 13.11.2015 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 601053 грн. 75 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" як сільськогосподарське підприємство не порушило спеціальний режим оподаткування ПДВ; відповідачем у акті перевірки не доведено використання позивачем сум коштів, що не сплачені до бюджету внаслідок застосування податкової пільги, не за призначенням, а тому висновки, викладені у акті перевірки, є протиправними, а податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню. Також вказує на безпідставне застосування штрафної санкції в розмірі 25% згідно п.123.1 ст.123 ПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, оскільки оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначили, що позивачем занижено суму ПДВ, невірно відобразивши податкову звітність, а саме збільшивши суму відємного значення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Герром Інвест-Ярмолинці" є суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Посадовими особами відповідача проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 30.06.2015 року, за результатами якої складено акт № 417/22/34515768 від 15.10.2015 року.

У висновках акту перевірки встановлено, що ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" допущені наступні порушення:

- п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.11 підрозділу 2 розділу ХХ, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п.209.2 ст. 209 ПК України та п. 200.3 ст. 200 ПК України (в редакції чинній станом на 28.12.2014 року), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства на суму 480 843 грн., у тому числі: завищення за серпень 2012 року - 81 613 грн., за жовтень - 2013 року - 33 505 грн., за листопад 2013 року - 27 093 грн., за жовтень 2014 року - 501 858 грн.;

- п. 200.1, п. 200.2, ст. 200, п. 209.2 ст. 209 ПК України та п. 200.3 ст. 200 ПК України (в редакції чинній станом на 28.12.2014 року), що призвело до заниження суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового періоду наступного звітного періоду на суму 143 619 грн. (рядок 24 Декларації за червень 2015 року);

- п. п. "б" п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, ст. 200 ПК України та п. 200.3 ст. 200 ПК України (в редакції чинній станом на 28.12.2014 року), в результаті чого позивачем завищено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету по загальній декларації в розмірі 69 688 грн., в т.ч. за травень 2013 року - 5 000 грн. та березень 2014 року - 64 988 грн.;

- п.203.1 ст.203 ПК України - ТОВ "Гером Інвест-Ярмолинці" не подано декларації з податку на додану вартість (загальні) за січень та лютий 2014 року.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення № від 13.11.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у вигляді штрафних санкцій в сумі 601 393 грн. 75 коп.

Дана сума складається з: 480843 грн. - штрафні санкції, застосовані за порушення п. 123.2 ст. 123 ПК України, 120210, 75 грн. - штрафні санкції, застосовані на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України) та 340 грн. - штрафні санкції, застосовані у зв'язку із неподанням підприємством за січень - лютий 2014 року податкових декларації по ПДВ.

Позивач погодився із визначенням щодо нього штрафних санкцій на суму 340 грн., та в цій частині рішення податкового органу визнає та не оскаржує.

Перевіркою встановлено (т.1, с.44) заниження позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягала нарахуванню, залишалась у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та підлягала спрямуванню на спеціальний рахунок в розмірі 480 843 грн. (р.25.2 Декларації).

Зазначене порушення, на думку податкового органу, сталось через заниження підприємством податку на додану вартість при поданні уточнюючих розрахунків за податковими зобов'язаннями із ТОВ "Чорноострівське ХПП", ТОВ "Лампка Агро" та ТОВ "Карнел Трейд" з податку на додану вартість, а саме:

- за жовтень 2013 року на суму 12 598 грн. (уточнюючий розрахунок № НОМЕР_1 від 05.03.2014 року);

- за липень 2014 року на суму 52 000 грн. (уточнюючий розрахунок № НОМЕР_2 від 15.09.2014 року);

- за жовтень 2014 року на суму 482 144 грн. (уточнюючий розрахунок № від 09.12.2014 року).

Так, проведеною перевіркою та судом встановлено, що в березні 2014 року позивачем самостійно виявлено помилку, допущену в жовтні 2013 року по розрахунках із ТОВ "Чорноострівське ХПП", зважаючи на те, що податок на додану вартість в сумі 12 598 грн. згідно із податковою накладною №340 від 31.10.2013 року віднесений до складу податкового кредиту двічі.

Відповідно до поданого уточнюючого розрахунку № НОМЕР_1 від 05.03.2014 року, позивачем зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень 2013 року на 12 598 грн. Однак при заповненні уточнюючого розрахунку в розділі "Розрахунки з бюджетом" платником податків неправильно визначено значення рядка 21.1 розрахунку "залишок відємного значення попереднього звітного періоду" (р.20.2 декларації попереднього звітного періоду).

Значення рядка 21.1 цього уточнюючого розрахунку за жовтень 2013 року становить 128040 грн., значення рядка 20.2 податкової декларації № від 21.10.2013 року за вересень 2013 року складає 100947 грн.

Виходячи з викладеного, уточнюючий розрахунок складений з порушенням Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2011 року №1492, що призвело до завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 розрахунку) на суму 27093 грн.

Отже, позивачем порушено п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 28.12.2014 року), що призвело до заниження податку на додану вартість по розрахунках з ТОВ "Чорноострівське ХПП" на суму 12 598 грн..

Також, у вересні 2014 року позивачем самостійно виявлено помилку допущену за липень 2014 року по розрахунках з ТОВ "Лампка Агро" на суму 52000 грн. Так, ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" до складу податкового кредиту у липні 2014 року віднесено податок на додану вартість згідно із податковою накладною №15/2 від 31.07.2014 року на суму ПДВ 52000 грн., котра не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем поданий уточнюючий розрахунок № від 15.09.2014 року на суму 52 000 грн. Однак при заповненні уточнюючого розрахунку в розділі "Розрахунки з бюджетом" позивачем неправильно визначено значення рядка 21.2 уточнюючого розрахунку "залишок відємного значення попереднього звітного періоду" (р.24 Декларації попереднього звітного періоду). Зокрема, значення рядка 21.2 даного уточнюючого розрахунку за липень 2014 року становить 1524954 грн., тоді як значення рядка 24 податкової декларації № від 19.07.2014 року за червень 2014 року (попередній період) становить 1472 954 грн., завищення значення рядка 21.2 складає 52000 грн.

Таким чином, уточнюючий розрахунок складений з порушенням Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, що призвело до завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 розрахунку) на 52 000 грн.

Отже, позивач занизив податок на додану вартість по розрахунках з ТОВ "Лампка Агро" на суму 52 000 грн.

Крім того, в грудні 2014 року позивач самостійно виявив помилку, допущену за жовтень 2014 року по розрахунках з ТОВ "Кернел Трейд". Так, ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" подало до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 09.12.2014 року), яким збільшено загальний обсяг постачання (р.6) за жовтень 2014 року на 2410720 грн. та, відповідно, податкове зобовязання цього періоду (р.9) на 482144 грн.

Відповідно до уточнюючого розрахунку позивачем збільшено суму податкового зобовязання по розрахунках з цим контрагентом на 482143, 95 грн., згідно із податковою накладною № 2/2 від 14.10.2014 року на загальну суму 2892863,70 грн., в т.ч. ПДВ 482143,95 грн.

Однак позивачем вказаним уточнюючим розрахунком виправлений й показник рядка 21.2 "залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду)" на 482 144 грн., в сторону збільшення.

За даними декларації по податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування) за жовтень 2014 року (№ НОМЕР_3 від 13.11.2014 року), задекларований рядок 21.2 в сумі 51703 грн., за даними уточнюючого розрахунку за жовтень 2014 року (№ від 09.12.2014 року) в сумі 533 847 грн.

Згідно із розділом V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ залишок від'ємного значення включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" задекларовано значення рядка 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" декларації з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування) за вересень 2014 року (№ НОМЕР_4 від 20.10.2014 року) в сумі 51 703 грн..

Таким чином, уточнюючий розрахунок складений з порушенням Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, що призвело до заниження позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та залишається в розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок (р.25.2 розрахунку) на 482 144 грн.

Надаючи правову оцінку висновкам податкового органу, суд враховує наступне.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) суми податку, що підлягають сплаті (перерахуванню) до державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного періоду (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V (п.200.2). При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла до 28.12.2014 року).

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11, сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період перераховується сільськогосподарським підприємством з поточного рахунка на спеціальний рахунок у строки, встановлені статтею 203 Кодексу для перерахування суми податку на додану вартість до державного бюджету.

Сільськогосподарське підприємство подає за місцем своєї реєстрації не пізніше останнього календарного дня місяця, що настає за звітним (податковим) періодом, органові державної податкової служби копії платіжних доручень про фактично зараховані на спеціальний рахунок суми податку на додану вартість за кожний звітний (податковий) період.

Таким чином, для того, щоб суми нарахованого ПДВ залишились в розпорядженні сільськогосподарського товаровиробника, який скористався спеціальним режимом оподаткування, необхідно дотриматись вимог статті 209 ПК України та Порядку №11, а саме: нараховані суми ПДВ, що залишаються в розпорядженні сільськогосподарського товаровиробника, повинні бути нараховані (узгоджені), тобто відображені платником ПДВ у поданих до податкового органу податковій декларації з податку на додану вартість; суми ПДВ мають бути акумульовані, тобто перераховані з поточного рахунку на спеціальний рахунок; акумульовані суми ПДВ мають бути у подальшому використані за цільовим призначенням згідно п.209.2 ст.209 ПК України.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2016 р. по даній справі зазначено, що у випадку, якщо помилково задекларована платником надмірна сума залишків від'ємного значення ПДВ в уточнюючому розрахунку не була врахована товариством при обчисленні суми ПДВ, яка залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства та використовується за наведеними правилами, то підстави для накладення на платника штрафу в порядку пункту 123.2 статті 123 ПК відсутні.

У разі ж використання Товариством штучно збільшеного залишку від'ємного значення ПДВ при розрахунку суми ПДВ у скороченій податковій декларації такі дії мають кваліфікуватися як застосування податкової пільги не за призначенням, що, відповідно, зумовлює накладення на платника розглядуваного штрафу.

А відтак, відмічено, для правильного вирішення цього спору судам слід було ретельно перевірити порядок декларування платником сум ПДВ у скорочених податкових деклараціях за жовтень 2013 року, липень 2014 року, жовтень 2014 року та прослідкувати динаміку змін задекларованих показників за наслідками подання платником уточнюючих розрахунків до цих декларацій.

Відповідно до ч.5 ст.227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Перевіривши порядок декларування платником сум ПДВ у поданих податкових деклараціях за жовтень 2013 року, липень 2014 року, жовтень 2014 року та прослідкувавши динаміку змін задекларованих показників за наслідками подання платником уточнюючих розрахунків до цих декларацій, судом встановлено, що позивачем використано штучно збільшений залишок від'ємного значення ПДВ при розрахунку суми ПДВ, що, за висновками Вищого адміністративного суду, має кваліфікуватись як застосування податкової пільги не за призначенням.

Так, фактично позивачем було вірно відкореговано показники рядку 18 декларацій (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду) - збільшено на 12598 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за жовтень 2013 року, на 52000 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за липень 2014 року та на 482144 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за жовтень 2014 року.

Однак, одночасно позивачем було штучно (безпідставно) збільшено та використано в обрахунках залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду - на 27093 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за жовтень 2013 року, на 52000 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за липень 2014 року та на 482144 грн. згідно уточнюючого розрахунку до декларації за жовтень 2014 року що призвело до заниження рядків 24 (залишок відємного значення, стосовно декларацій за жовтень 2013 та липень 2014) або 25 декларацій (суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду, стосовно декларації за жовтень 2014).

Так, зокрема, зазначаючи у декларації з ПДВ за жовтень 2014 р. у рядку 18 суму 319466, у рядку 21 51703, та, як наслідок (319466 - 51703 = 267763), у рядку 25 - 267763, в уточнюючому розрахунку позивачем було збільшено рядки 18 та 21 одночасно - на 482144 (до 801610 та 533847 відповідно), що призвело до незмінності рядку 25, хоча він мав би збільшитись на цю суму (801610 - 51703 = 749907).

Зазначаючи у декларації з ПДВ за липень 2014 р. у рядку 18 суму 483004, у рядку 21 - 2182833 та, як наслідок (483004 - 2182833 = -1699829), у рядку 24 - 1699829, в уточнюючому розрахунку позивачем було збільшено рядки 18 та 21 одночасно - на 52000 (до 535004 та 2234833 (1524954+709879) відповідно), що призвело до незмінності рядку 24, хоча він мав би зменшитись на цю суму (535004 - 1472954 = -1647829).

Зазначаючи у декларації з ПДВ за жовтень 2013 р. у рядку 18 суму 281578, у рядку 21 - 308671 та, як наслідок (281578 - 308671 = -27093), у рядку 24 - 27093, в уточнюючому розрахунку позивачем було збільшено рядки 18 та 21 одночасно - на 12598 та 27093 відповідно, що призвело до неправильного визначення рядку 24 (294176 - 335764 = -41588), хоча він мав би зменшитись на цю суму штучного завищення (294176 - 308671 = -14495).

Збільшуючи суму відємного значення (рядок 24), одночасно позивачем було й фактично зменшено суму податкового кредиту, який в подальшому мав би бути задекларований та використаний для цілей ст.209 ПК України - для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Отже, в усіх спірних випадках позивачем за рахунок збільшення суми відємного значення було занижено суму податкового кредиту (який був задекларований згідно декларації за жовтень 2014 р., або який мав бути задекларований в подальшому, виходячи зі збільшених показників відємного значення у деклараціях за жовтень 2013 та липень 2014 р.), котрий мав бути використаний виключно у цілях, визначених п.209.2 ст.209 ПК України, а не входити, зокрема, до складу залишку відємного значення.

Тому, ТОВ "Герром Інвест-Ярмолинці" фактично скористався спеціальним режимом оподаткування ПДВ в сумі 480843 грн., порушивши при цьому порядок, визначений законодавством.

Посилання ж позивача про фактичне перерахування коштів на спецрахунок у повному обсязі (про що вказано у апеляційній скарзі, т.1, ст.206-207) є безпідставними, оскільки для цього необхідне дотримання порядку заповнення податкової звітності, яка й слугує підставою для здійснення відповідного перерахування коштів.

Суд зазначає, що згідно п.36.5 ст.36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Такий випадок визначений цим Кодексом, а саме, відповідно до п.123.2 ст.123 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги.

Таким чином, відповідачем нараховано штрафні санкції в розмірі 480843 грн. відповідно до чинного законодавства.

При цьому, п.123.2 ст.123 ПК України безпосередньо визначає й необхідність застосування штрафу, передбаченого пунктом 123.1 ст.123 ПК України, що спростовує доводи позивача про безпідставність нарахування такого у розмірі 25%.

Згідно із п. 123.1. ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, вказане порушення тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки податковий орган визначив суму податкового зобов'язання (480843 грн.), яким у цьому випадку є сума відповідного податку, відповідачем було правомірно застосовано й штрафні санкції у розмірі 25 відсотків від вказаної суми (120210,75 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, відповідачем доведена правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2016 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1