Справа № 807/717/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Київ К/800/8605/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій, зобов'язання провести перерахунок заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати неправомірними дії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України щодо припинення нарахування та виплати різниці у заробітній платі позивачу, як посадовій особі митного посту "Чоп-залізничний" Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України з моменту введення в дію наказу Чопської митниці Міндоходів "Про особовий склад" № 93-о від 19 лютого 2014 року та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок, нарахування та виплату різниці у заробітній платі за період з 20 лютого 2014 року по 09 квітня 2015 року, відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000, 00 грн та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3400,00 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 працювала на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Чоп-залізничний" Чопської митниці Міндоходів. З 20 лютого 2014 року її переведено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту "Чоп-залізничний" Чопської митниці Міндоходів, без змін обсягів роботи і функціональних обов'язків. З цієї дати нарахування та виплата різниці (без премії) у заробітній платі була безпідставно зупинена і не виплачувалася до 09 квітня 2015 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове судове рішення про задоволення позову. Касаційну скаргу мотивує тим, що фактично 20 лютого 2014 року позивача було переміщено в інший структурний підрозділ, а не переведено на іншу посаду, отже умови праці не змінились.

Заперечення відповідача на касаційну скаргу мотивовані тим, що позивачу правомірно виплачувалась різниця в заробітній платі, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 597 "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" (далі - постанова № 597), до 20 лютого 2014 року, тобто до моменту переведення на іншу посаду - старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту "Чоп-залізничний" Чопської митниці Міндоходів.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 04 червня 2013 року працювала в Чопській митниці Міндоходів на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний» Чопської митниці Міндоходів.

05 листопада 2013 року позивача попереджено, що відповідно до постанови № 597 та постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (далі - постанова № 268) відбулися зміни істотних умов праці, а саме: системи, розмірів оплати праці (у тому числі посадових окладів, надбавок і доплат) та найменування посад особового складу митниці.

16 грудня 2013 року ОСОБА_4 згідно з наказом Закарпатської митниці від 13 грудня 2013 року № 485-к призначена в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного посту «Чоп-залізничний» Закарпатської митниці.

Чопською митницею Міндоходів прийнято наказ від 16 грудня 2013 року № 499 «Перелік змін № 1 до організаційної структури», «Перелік змін № 2 до штатного розпису на 2013 рік» та наказ від 24 січня 2014 року № 28 «Про введення в дію штатного розпису Чопської митниці Міндоходів».

06 лютого 2014 року відповідно до статті 49-2 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штатної чисельності працівників відповідача, позивача попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності працівників Чопської митниці Міндоходів. При цьому, позивачу запропоновано вакантну посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чоп-залізничний», на яку вона погодилась.

На підставі особистої заяви ОСОБА_4, у зв'язку із зміною істотних умов праці та відповідно до наказу від 19 лютого 2014 року № 93-0, позивача з 20 лютого 2014 року переведено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Чоп -залізничний".

Відповідач виплачував позивачу різницю в заробітній платі, яка передбачена постановою № 597, до 20 лютого 2014 року, тобто до моменту переведення на іншу посаду - старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів.

01 лютого 2015 року згідно з наказом відповідача від 30 січня 2015 року № 147-о позивач звільнена із займаної посади у зв'язку із змінами в організації роботи, скороченням штату працівників митниці в окремих її структурних підрозділах, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пунктом 2 постанови № 597 працівникам надано додаткові гарантії збереження рівня заробітної плати, однак, цим нормативно-правовим актом обмежено надання цих гарантій періодом перебування на тій посаді, яку працівник обіймав на дату набрання чинності постанови № 597. Оскільки, відповідно до наказу від 19 лютого 2014 року № 93-0 позивача з 20 лютого 2014 року переведено на іншу посаду, у процесі чого відбулась зміна істотних умов, зокрема, трудових обов'язків, виконуваної роботи, то припинення виплати позивачу різниці у заробітній платі є правомірним.

Питання, пов'язані з розміром заробітної плати позивача регламентуються постановою № 268, якою затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин згідно з додатками 56 - 59.

10 вересня 2013 року набула чинності постанова № 597, відповідно до якої внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 268.

Пунктом 2 постанова № 597 передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Отже, за змістом вказаної норми право на отримання різниці між заробітною платою (грошовим забезпеченням), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці, зберігається за працівниками на період зайняття ними тієї посади, на якій вони працювали під час впровадження таких нових умов її оплати.

Враховуючи, що відповідач виплачував позивачу різницю в заробітній платі, яка передбачена постановою № 597, до 20 лютого 2014 року, тобто до моменту переведення на іншу посаду - старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Чоп - залізничний" Чопської митниці Міндоходів, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги, що фактично 20 лютого 2014 року ОСОБА_4 було переміщено в інший структурний підрозділ, а не переведено на іншу посаду, отже умови праці не змінились, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають наведеним критеріям, їх необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Загородній А.Ф.

Заїка М.М.