Справа № 804/527/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 р. Справа № 804/527/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»
до Дніпропетровської митниці ДФС України
про скасування рішення
Обставини справи: Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС України про:
- визнання недійсним та скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600428/1 від 27.07.2015р.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товару має застосовуватись основний метод визначення митної вартості - задекларований позивачем за ціною контракту. Позивачем до митної декларації були надані усі належним чином оформлені документи, які дозволяють достовірно визначити митну вартість товару за ціною договору. Позивач вважає, що дії відповідача по коргуванню митної вартості товару такими, що здійснювались упереджено, не об'єктивно, без аналізу наданого пакету документів при розмитнені та порушують його права та законні інтереси.
Позивачем до суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до положень ч.6 зазначеної норми.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Отже, Дніпропетровська митниця ДФС у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
29.04.2015р. між ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12 (далі - контракт), згідно якого продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються контрактом.
Як вбачається із змісту контракту, товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невід'ємними частинами.
Додатком №6 від 26.06.2015р. сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату на загальну суму постачання 15349600 руб.РФ. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2192,80 руб.РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, що визначається сертифікатом якості, надбавка або знижка до базової ціни складає 24,29 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Умови поставки: СРТ - станція Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці; вантажовідправник: ТОВ «Стойленський ГОК», виробник: ТОВ «Стойленський ГОК».
Для митного оформлення ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подало до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2015/021673 (відправник ТОВ «Стойленський ГОК»), в режимі ІМ 40 ДР.
За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу на суму 9874804,20 руб. (графа 22), вага нетто 4493250 кг. (графа 38), а саме:
- контракт купівлі - продажу між ПАТ «ДМКД» та ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» (Росія) №15-0835-12 від 29.04.2015р. з додатком №6 від 26.06.2015р.;
- залізнична накладна № 44070191 від 18.07.2015р.;
- залізнична накладна № 45300001 від 20.07.2015р.;
- залізнична накладна № 20104197 від 22.07.2015р.;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1906 від 23.07.2015 р.;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1918 від 24.07.2015 р.;
- лист ПАТ «ДМКД» №062Д/1927 від 24.07.2015 р.;
- рахунок-фактура б/н від 16.07.2015р.;
- рухунок-фактура б/н від 18.07.2015р.;
- рахунок-фактура б/н від 22.07.2015р.;
- сертифікат якості № 102 від 16.07.2015р.;
- сертифікат якості № 103 від 18.07.2015р.;
- сертифікат якості № 106 від 22.07.2015р.;
- копія митної декларації країни відправлення №10101100/180615/0000719 від 07.05.2015 року.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 2197,60 руб.РФ/кг.
Статтями 53 та 335 Митного кодексу України визначений перелік документів та відомостей, які подаються декларантом митниці для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Згідно із частиною 5 статті 54 Митного кодексу України з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення, в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
- товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року № 15-0835-12 та додатком №6 від 26.06.2015 року, що заявлений декларантом ПАТ «ДМКД» як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Договір із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не наданий;
- відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2192,80 руб.РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 24,29 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Також надано рахунки-фактури виробника ВАТ «Стойленский ГОК» від 16.07.2015р. б/н, від 18.07.2015р. б/н та від 22.07.2015р б/н, що виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку № 6 від 26.06.2015р., які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що його видало. Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fe та посилання на відповідний сертифікат якості. Але ціна товару, визначена зазначеними рахунками незалежно від вмісту Fe визначена рахунками виробника на рівні 1400 руб./т. Ймовірно, що у рахунку виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається №15-04-29 (дата не зазначена), додатку №6 від 26.06.2015р., що до митниці не надавався, тому не зрозуміло відносно якого вмісту Fe така ціна визначається. За відсутності договору із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та місять ціну товару, визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунків виробника. Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається;
- зазначені вище надані рахунки контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Відповідно до Положення «Про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн», яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 року (набрало чинності з 01.01.2002 року та обовязкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю;
- за відомостями графи 46 наданої декларантом ПАТ «ДМКД» копії декларації країни експорту від 29.06.2015 року № 10101100/290615/0000719 митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 1970,81 руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача. Зазначене унеможливлює використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість;
- за умовами контракту від 29.04.2015 року №15-0835-12, додатку №6 від 26.06.2015 року, визначено умови поставки СРТ Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України. Відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. В листі від 24.07.2015р. №062Д/1927 декларнат ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» заявляє, що підтвердження транспортних витрат по території України неможливе, тому з урахуванням умов постачання СРТ Дніпродзержинськ відповідно пункту 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Отже, за наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовою особою митниці під час митного оформлення, у відповідача виникли підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів.
Про виявлені вищезазначені розбіжності та обставини, з урахуванням положень статті 53 Митного кодексу України, декларанту повідомлено про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) виписку з бухгалтерської документації;
7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
8) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
9) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини
Також митницею було запропоновано подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Однак, декларант ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» листом від 27.07.2015р. №062Д/1942 проінформував митницю про неможливость надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу. Крім того, зазначив, що документи будуть надані в установлений законом термін згідно п.8 ст.55 Митного кодексу України.
На підставі вищевикладеного митним органом 27.07.2015р. винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600428/1, в якому митна вартість товару скоригована до 3,0607 руб.РФ/кг. (метод 2ґ).
Приймаючи до уваги, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований, таким чином, у зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів, суд підтверджує правовімірніть послідовного переходу посадовою особою Дніпропетровської митниці до наступного методу визначення митної вартості.
Так, відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України вказано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 Митного кодексу України.
Якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні методу 2 а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. При цьому, згідно із частинами 1, 2 статті 61 Митного кодексу України передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 2б), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.
У митного органу була відсутня інформація щодо вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, враховуючи положення статті 61 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2 а), 2 б) відповідно до вимог вищевказаних норм.
Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо було застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України митну вартість товарів, що імпортується відповідно до наявних даних, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу 2ґ.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Так, товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12 та додатком до цього контракту №6 від 26.06.2015 року, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Так, відповідно до «Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104. Декларантом позивача контракт задекларовано під кодом 4100. Продавцем товару є ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія», а відправником товару згідно МД №110010000/2015/021673 є ВАТ «Стойленський ГОК». Проте договору із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом не надано.
Відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту та додатку №6 від 29.04.2015р. залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2198,80 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 24,29 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Надані рахунки-фактури виробника ВАТ «Стойленский ГОК» від 16.07.2015р. б/н, 18.07.2015р. (містяться відомості стосовно нульової бази заліза, що не відповідає відомостям сертифікату якості №103 від 18.07.2015) та від 22.07.2015р. б/н, виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 26.06.2015р. №6, не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що його видало. Відповідно до зазначеного рахунку виробника та рахунок контрактоутримувача містять вартість оцінюваного товару, визначену відносно різної базової ціни, що залежить від вмісту Fe. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та місять ціну товару, визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунків виробника, оскільки в рахунках виробника вартість товару незалежно від вмісту Fe складає 1400 руб.РФ/т. Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається.
Крім того, відповідачем було надано МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015р., за якою ввезений ідентичний товар «залізорудний концентрат агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fe - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ, де середня вартість одиниці товару складає 2,8569 руб.РФ/кг. Також відповідачем зазначено, що за МД № 110010000/2015/020301 від 13.03.2015р. середня вартість одиниці товару складає 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fe 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення - 580 руб.РФ/т. Таким чином, базова ціна сировини з базовим вмістом Fe 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ «залізорудного концентрату агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг.
При цьому оформлений позивачем товар «концентрат залізорудний агломераційний» за МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015р. ввезений на митну територію України на виконання умов прямого зовнішньоекономічного контракту від 20.12.2013р. №13-2342-12, укладеного між ПАТ «ДМКД» та ВАТ «Стойленський ГОК» та специфікації до нього № 15 від 26.01.2015р.
Саме в зазначеній специфікації № 15 від 26.01.2015р. визначена базова ціна товару з базовим вмістом Fe 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ на рівні 2843 руб.РФ/т, в тому числі 2263,00 руб.РФ/т - базова ціна сировини з базовим вмістом Ре 66%, 580 руб.РФ/т - вартість перевезення.
Оскільки у митного органу були відсутні документально підтверджені відомості щодо торгівельної надбавки посередника, декларанту ПАТ «ДМКД» запропоновано надати такі відомості для можливості проведення розрахунку відповідно до комерційних умов зовнішньоекономічної угоди (посередницький контракт) згідно із зазначеними вище положеннями Митного кодексу України.
Проте листом від 27.07.2015р. № 062Д/1943, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митницю про відсутність відомостей щодо торгівельної надбавки та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 Митного кодексу України.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fe у складі порівняних товарів, відповідно до ч.5 ст.59, 60 Митного кодексу України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
За наведених обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
Як вже зазначалось, відповідно до наданих декларантом рахунків виробника вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fe складає 1400 руб.РФ/т. Оскільки рахунки виробника не містять відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначених рахунках рахується на умовах EXW.
Отже можливо розрахувати вартість виробника на умовах СРТ Дніпродзержинськ: 1400+580(вартість перевезення) =1980 руб.РФ/т.
Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах СРТ Дніпродзержинськ на рівні 2198,80 руб.РФ/т (згідно додатку №6 від 26.06.2015р. до контракту від 29.04.2015р. № 15-0835-12) можливо розрахувати торгівельну надбавку: 2198,80-1980=212,80 руб.РФ/т.
В ході проведення розрахунків митним органом було розраховані похідні для проведення перерахунку відповідно до положень МКУ: 2843,00 руб.РФ/т - базова ціна сировини при базовому вмісті Fe 66% з урахуванням вартості перевезення - (за МД від 13.03.2015р. № 110010000/2015/020288 № 110010000/2015/020301); 212,80 руб.РФ - розрахована митним органом торгівельна надбавка; 24,29 руб.РФ/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1% Fe долі в пропорції.
Згідно із вимогами ч.5 ст.59 МКУ проведено коригування вартості оцінюваного товару в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданими декларантом сертифікатами якості:
- для концентрату залізорудного з вмістом Fe 66,2%, вага - 4423,95 т розрахована вартість складатиме - (2843+0,2x24,29+212,80)х4423,95=13540197,96 руб.РФ;
- для концентрату залізорудного з вмістом Fe 66,3%, вага - 69,3 т розрахована вартість складатиме - (2843+0,3x24,29+212,80)= 212271,93 руб.РФ.
Отже загальна митна вартість концентрату залізорудного вагою 4493.25 т, визначена митним органом, складає 13752469,89 руб.РФ (середня митна вартість розрахована згідно з ч.5 ст.59 МКУ - 3,0607 руб.РФ/кг).
Коригування митної вартості було проведено за рішенням № 110010000/2015/600428/1 від 27.07.2015 р..
Згідно ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Згідно ст. 55 Митного кодексу України товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за митною декларацією від 31.07.2015р. № 110010000/2015/021722.
Протягом 90 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України).
Під час дії гарантійних зобов'язань листом від 25.09.2015р. № 062Д/2715, для підтвердження заявленої митної вартості підприємством ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» лист ТОВ «Русская горно-металлургическая компанія» від 07.07.2015р. № 286 в якому повідомляє позивача про неможливість надання договору з третіми особами, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки ця інформація є конфіденційною.
Фактично цей лист не містить жодних відомостей (числових значень) на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Разом з позовною заявою позивачем до суду надано банківський документ SWIFT від 14.08.2015р., відповідно до якого за контрактом від 29.04.2015р. № 15-0835-12 здійснено оплату в розмірі 26632950,65 руб.РФ.
Призначенням платежу за вказаним банківським платіжним документом зазначено «оплата за залізорудний концентрат по контракту від 29.04.2015р. № 15-0835-12». Відповідно до п. 3.2 контракту від 29.04.2015р. № 15-0835-12, орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб.РФ.
В свою чергу суд звертає увагу на те, що у графі 22 МД №110010000/2015/021673 від 27.07.2015р. (відмовлена) та у графі 22 МД № 110010000/2015/021722 (оформлена) вказана загальна сума за рахунком 9874804,20 руб. РФ.
Отже, у зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначений банківськіий платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Також проінформовано позивача про те, що враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та під час розгляду додаткових документів, відсутність підтвердження заявлених відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації окремих партій ввезеного товару, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком митного органу про неможливість проведення перевірки щодо підтвердження відповідної оплати партії товару згідно п. 6.1 Контракту, у зв'язку з відсутністю відповідних документів.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту та необхідність визначення митної вартості товару саме за резервним методом із застосуванням вартостей, визначених митним органом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко