Справа № 813/2836/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року № 813/2836/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Миколаївське комунальне підприємство «Житлово-комунальне управління» звернулось з позовом до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування постанови від 08.08.2016 р ЗВП №26343184 про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлена вимога підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідачем із порушенням норм законодавства, чим, у свою чергу, порушено права та інтереси позивача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника,позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням-врученням судової повістки. Заперечень на адміністративний позов або заяву про визнання позову не подав.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що на виконанні в Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться зведене виконавче провадження № 26343184 про стягнення заборгованості з Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» () на загальну суму боргу 1759338,50 грн. на користь Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів Львівської області.

Так, матеріалами справи підтверджено, що виконуючим обовязки начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 08.08.2016 року в рамках зведеного виконавчого провадження №26343184 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи, оскаржувану постанову прийнято на підставі ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" , у зв'язку з тим, що боржником рішення суду не виконується.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При винесенні постанови суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У відповідності до положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Судом встановлено, що постанова від 08.08.2016 р про арешт коштів Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесена у звязку з перебуванням на примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЄДРВП №263431 , яке обєднане у зведене 18.03.2011 року. Дане зведене виконавче провадження включає виконавчі провадження х виконання, зокрема виконавчого листа №2а-7918/11/1370 від 19.10.2011 р на суму 1592935,39 грн. Відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду про розстрочення виконання судового рішення від 15.05.2012 р у справі №2а-7918/11/1370 вказана заборгованість розстрочена до травня 2017 року. Сума податкового боргу сплачується позивачем відповідно до розстрочених сум визначених у рішенні суду та на даний час становить 753555 грн.

Також в постанові про арешт коштів від 08.08.2016 року виконавцем вказано виконавче провадження по вимогі Миколаївської ОДПІ №Ю 40-25 від 21.01.2016 р на суму 94 763 грн, однак така погашена, що підтверджується платіжними дорученнями, долучених позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою накладено арешт на всі рахунки, що належить МКП «Житлово-комунальне управління» (ЄДРПОУ - 05759646) Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів МФО-325321; всі рахунки, що належить МКП «Житлово-комунальне управління» (ЄДРПОУ - 05759646) філія Львівське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» МФО-325796 у межах суми 1759338,50 грн.

Суд зазначає, що розрахунковий рахунок №1487 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», використовується позивачем для виплати заробітної плати працівникам та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб. Розрахунковий рахунок №9805 відкритий у Миколаївському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» використовується позивачем для виплати заробітної плати та обовязкових відрахувань в бюджет повязані з виплатою заробітної плати.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи документами: копією договору №76 від 16.07.2016 р про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб з використанням платіжних карток та виписка з банку звіт по дебетові операції по рахунку за періоди з 01.05.2016 р по 31.05.2016 р, 01.06.2016 р по 30.06.2016 р, 01.07.2016 р по 31.07.2016 р, звіт із праці за січень-серпень 2016 р.

Так, згідно наявного у матеріалах справи звіту із праці за січень-серпень 2016 р заборгованість по заробітній платі, станом на 01.09.2016 року, у зв'язку з арештом розрахункових рахунків Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» становить 176,8 тис. грн.

Відповідно до ст.ст. 43, 46 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Проаналізувавши викладені норми, суд прийшов до висновку, що відповідач не повинен був накладати арешт на рахунки позивача, з яких здійснюються виплати заробітної плати та соціальних виплат, оскільки викладеним порушуються права та охоронювані законом інтереси третіх осіб (працівників позивача).

Суд зазначає, що рахунки, відкриті відповідно до норм законодавства, у тому числі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", та використовуються для матеріального забезпечення і соціальних послуг застрахованим особам, є рахунками зі спеціальним режимом. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих чи інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу викладених норм та обставин вбачається, що позов Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування постанови є таким, що підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про арешт коштів від 08.08.2016 р ЗВП №26343184.

Скасувати постанову в.о. начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 08.08.2016 року ЗВП №26343184 про арешт коштів боржника.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» (вул. Воззєднання ,10,м. Миколаїв, ) судовий збір у розмірі 1450 (одна тисяча чотириста пятдесят ) грн.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Гулкевич І.З.