Справа № 810/1850/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1850/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача Кондакова А.С.,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у справі за позовом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

3 червня 2016 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), в якому просив зобов'язати ОСОБА_4 виконати вимоги припису № С-2706/7 від 27.06.2014, а саме привести у відповідність до проектної документації нежитлову будівлю комерційного призначення по вул. Жовтневій, 15а в смт Баришівка Київської області шляхом проведення відповідної перебудови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з відсутністю поважних причин пропуску на звернення до суду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є зобов'язання відповідача виконати вимоги припису № С-2706/7 від 27.06.2014.

Приписом № С-2706/7 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил було зобов'язано відповідача усунути правопорушення згідно містобудівного законодавства до 30 червня 2015 року та повідомити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до 30 червня 2015 року.

23 жовтня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області було проведено перевірку та встановлено, що вимоги припису від 27.06.2014 № С-2706/7 не виконано.

У зв'язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк на звернення з даним позовом до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Предметом даного спору є зобов'язання відповідача виконати припис від 27.06.2014 № С-2706/7.

Зі змісту припису вбачається, що приписом було зобов'язано відповідача, зокрема, провести демонтаж стін додаткового приміщення у строк до 30 червня 2015 року та повідомити про виконання припису до вказаної дати.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що саме з вказаної дати - 30.06.2015 у позивача з'явилося право на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 цього Закону для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Даний позов було подано до суду 03.06.2016, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску вказаного строку, позивач зазначає, що перевірку виконання припису було проведено 23.10.2015, тоді ж і встановлено його невиконання.

У зв'язку з чим, виходячи з позиції позивача, початок перебігу строку на звернення з даним позовом до суду починається з 23.10.2015.

Проте, колегія суддів вважає вказане твердження помилковим, оскільки, як зазначено вище, у позивача з'явилося право на звернення до суду з даним позовом 30.06.2015.

Крім того, навіть, починаючи з 23.10.2015 цей строк є пропущеним.

Стосовно доводів апелянта щодо того, що ухвалами суду від 23.03.2016 та 12.04.2016 у справах за аналогічними позовами позовні заяви було залишено без розгляду колегія суддів зазначає, що наведені посилання не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на звернення до суду, враховуючи початок перебігу строку, починаючи з 30.06.2015, станом на час винесення вказаних ухвал строк уже був пропущеним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача поважних причин на звернення з даним позовом до суду та наявність підстав для застосування наслідків, визначених ст. 100 КАС України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 17.10.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.