Справа № 2-а-4472/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4472/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник на підставі довіреності;

відповідача : ОСОБА_2 - представник на підставі довіреності;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Спільного українсько-турецького сільськогосподарського підприємства "ЕЛ-ТУР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до: Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці

про: визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій, визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу

ВСТАНОВИВ :

08 листопада 2010 року Спільне українсько-турецьке сільськогосподарське підприємство "ЕЛ-ТУР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ) заявлено позов до Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці (далі - УПФ в Замостяському районі м. Вінниці) про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій та визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

Ухвалою від 10.11.2010 року Вінницький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву без руху, ухваливши позивачеві до 29.11.2010 року визначитись із строками звернення до суду з урахуванням положень ч.5 ст.99, ст.99 КАС України.

На виконання вимог вищезгадної ухвали, позивач надав клопотання, яким просив суд поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, що визначений ст. 99 КАС України.

Ухвалою суду від 30.11.2010 року за згаданим позовом відкрито провадження у адміністративній справі № 2-а-4472/10/0270 та призначено її до судового розгляду.

Адміністративний позов мотивовано тим, що 01 липня 2010 року від відповідача надійшло в телефонному режимі повідомлення про виклик представника СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ до УПФ в Замостяському районі м. Вінниці для підписання протоколу про порушення термінів сплати страхових внесків та отримання вимоги про сплату боргу встановленої форми.

В свою чергу, позивачем, листом №24 від 02 липня 2010 року були надані письмові пояснення, щодо термінів сплати вказаних внесків, та власні заперечення, що правомірності складання протоколу та застосування штрафних санкцій, із додаванням платіжних доручень із відміткою банку про повернення без виконання, а також платіжних доручень про проведення сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за звітний період.

Водночас, відповідачем незважаючи на надані заперечення від 02.07.2010 року, 09 липня 2010 року було винесене рішення за №592 про застосування фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування0 страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, в розмірі 5060,87 грн.. Вказане рішення разом із листом №1923/06-32/03 від 09.07.2010 року "Щодо застосування фінансових санкцій" було направлене відповідачем поштовим відправленням на адресу СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ.

05 серпня 2010 року відповідачем на адресу СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ була направлена вимога про сплату боргу за №Ю-307 від 05.08.2010 року, якою нараховано фінансові санкції (штрафи) та пеня в загальній сумі 4608,18 грн. незважаючи на те, що страхові внески до ПФУ за червень 2010 року були сплачені СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ в повному обсязі та своєчасно.

06 вересня 2010 року відповідачем на адресу СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ була направлена вимога про сплату боргу за №Ю-339 від 06.09.2010 року, якою нараховано недоїмку із сплати страхових внесків в сумі 4604,15 грн., незважаючи на те, що страхові внески до ПФУ за липень 2010 року були сплачені СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ в повному обсязі та своєчасно.

07 жовтня 2010 року відповідачем на адресу СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ була направлена вимога про сплату боргу за №Ю-356 від 07.10.2010 року, разом із рішенням №932 від 07.10.2010 року про застосування фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, в розмірі 708,08 грн., якою нараховано недоїмку із сплати страхових внесків в сумі 4604,15 грн., незважаючи на те, що страхові внески до ПФУ за серпень 2010 року були сплачені СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ в повному обсязі та своєчасно.

27 жовтня 2010 року на адресу СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ разом із супровідним листом №26874/10-28 від 21.10.2010 року надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №22056724 від 21.10.2010 року Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції, винесена на підставі вимоги про сплату боргу відповідача від 06.09.2010 року за №Ю-339 в сумі 4604,15 грн.

Листом №2956/07-32/03 від 29.10.2010 року відповідачем було повідомлено СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ про те, що за ним рахується заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 5312,23 грн., в тому числі: 4604,15 грн. - недоїмки, 460,42 грн. - фінансових санкцій, 274,66 грн. - пені, причому недоїмка виникла внаслідок зарахування відповідачем сплачених СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ сум страхових внесків в рахунок погашення нарахованих сум фінансових санкцій та пені.

Позивач вважає вищенаведені вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені протиправними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на те, що при формуванні та визначенні суми боргу, а також при нарахуванні штрафних (фінансових) санкцій та пені відповідачем порушено вимоги п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року" від 21.05.2009 року за №502, в редакції ПКМУ №975 від 27.10.2010 року, пп. 2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ, в редакції Закону України №2154-VI від 27.04.2010 року, абз.6 ч.6 ст.20, ч.4 ст.106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV в редакції З.У. №2508-VI від 09.09.2010 року,

Викладене змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

До початку судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, відповідно до яких, просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу УПФ у Замостянському районі м. Вінниці № Ю-405 від 04.11.2010 року (а.с.45), якою нараховано недоїмку із сплати страхових внесків в сумі 4604,15 грн., фінансові санкції в сумі 460,42 грн. та пеню в сумі 274,66 грн. Враховуючи положення ст.ст. 49, 51 КАС України судом прийнято до розгляду остаточні позовні вимоги позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, просив щодо його задоволення.

У судовому засіданні та в письмових запереченнях №4745/06-32/09 від 17.12.2010 року відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішення №592 від 09.07.2010 року та №923 від 07.10.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, а також вимоги №Ю-307 від 05.08.2010 року, №Ю-339 від 06.09.2010 року, №Ю-356 від 07.10.2010 року, №Ю-405 від 04.11.2010 року про сплату позивачем суми боргу, складені відповідно до вимог Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058 та "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, а тому позов є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в обґрунтування та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується нормами Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року, в редакції Закону України №2508-IV від 09.09.2010 року (далі - Закон №1058), яким регулюються відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Згідно абз. 36 ст. 1 Закону №1058 страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Спільне українсько-турецьке сільськогосподарське підприємство "ЕЛ-ТУР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю зареєстровано в УПФ в Замостянському районі м. Вінниці, як платник страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно абз. 34 ст.1 Закону №1058 страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, а також кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону.

Частиною 2 ст.5 Закону №1058 передбачено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058 страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 2 ст.20 Закону №1058 встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно із ч.4 ст.18 Закону №1058 страхові внески не включаються до складу податків, інших обов`язкових платежів, що складають систему оподаткування.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно ч.12 ст.20 Закону №1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до пп. 5.1.4 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція), нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суму яких нараховуються страхові внески.

Облік надходження платежів зі сплати страхових внесків та інших платежів, які справляються з платників страхових внесків, сум штрафних санкцій та пені, що застосовуються до підприємств, установ, організацій відповідно до чинного законодавства, здійснюється органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 19.01.2002 року.

Інформація про надходження платежів заноситься до особових рахунків платників не пізніше наступного робочого дня з моменту одержання документів, що підтверджують погашення зобов`язань.

Як зазначено у п. 1.2 згаданого Порядку проведення операцій з обліку платежів спеціалістом відділу надходження доходів здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі відповідних документів, які підтверджують погашення зобов`язань.

За приписами ч.10 ст.20 Закону №1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно - правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 ст.106 Закону №1058, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені строки, вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

В той же час, нарахування пені передбачено абз. 5 п.2 ч.9 ст.106 Закону №1058 та п.10.1 ч.10 Інструкції відповідно до яких на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону №1058 та п.9.3.2 ч.9 Інструкції у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф в розмірі 10 відсотків, не залежно від кількості днів прострочення платежу.

Розрахунок фінансової санкції та пені здійснюється на підставі облікових даних картки особового рахунку, що формується за даними звітів платника, розрахованих самостійно та інших узгоджених зобов`язань. Дані картки особового рахунку є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених п.2 ч.9 ст.106 Закону №1058 та п.9.3.2 ч.9 Інструкції.

Як вбачається з картки особового рахунку платника за період розрахунку з 01.06.2010 року по 16.12.2010 року та розрахунку фінансової санкції та пені, в якій вказані дата виникнення боргу, сума заборгованості, дата зарахування страхових внесків до Пенсійного фонду, кількість днів прострочення платежу (а.с. 59,60, 62, 64-67), СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ, порушило терміни сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за період з 21.06.2010 року по 22.06.2010 року, та з 27.07.2010 року по 20.09.2010 року.

Згідно з ч.13 ст.106 Закону №1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Беручи до уваги те, що позивачем було порушено терміни сплати страхових внесків за період з 21.06.2010 року по 22.06.2010 року, та з 27.07.2010 року по 20.09.2010 року до нього за зазначений період були застосовані фінансові санкції в залежності від затримки платежу та пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що УПФ в Замостянському районі м. Вінниці винесено рішення №592 від 09.07.2010 року та рішення №923 від 07.10.2010 року.

В подальшому УПФ в Замостянському районі м. Вінниці зараховувало суми оплати, що надійшли від СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ в погашення зобов`язань відповідно до строку їх виникнення.

Варто відмітити, що суми пені та штрафів, передбачених ч.ч. 9 і 10 ст.106 Закону №1058, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією. яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей строк страхувальник, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення, про що зазначено в ч.13 ст.106 Закону №1058.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законодавством строк своїм правом на оскарження рішення органу Пенсійного фонду, не скористався.

Слід підкреслити, що ч.5 ст.106 Закону №1058 передбачено, що за рахунок сум, які надходять від страхувальника або державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Вищенаведеним спростовується твердження позивача про те, що зарахування в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій та пені за рахунок сплати страхових внесків до ПФУ, вчинене відповідачем вимогою про сплату боргу за №Ю339 від 06.09.2010 року, по коштам вимоги про сплату боргу за №Ю307 від 05.08.2010 року за рахунок страхових внесків до ПФУ, сплачених позивачем за серпень 2010 року є заходами із забезпечення примусового погашення податкового боргу.

На переконання суду, відповідач правомірно здійснював зарахування сум, що надходили від позивача в рахунок заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення, оскільки дані особового рахунку про сплату страхових внесків свідчили про порушення позивачем встановлених законом строків їх сплати.

До того ж, позивач помилково не враховує норми ч.9 п.1 ст.20 Закону №1058, відповідно до якої днем сплати страхових внесків вважається перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Втім, як вбачається з матеріалів справи платіж, від 18.06.2010 року було проведено банком саме 22.06.2010 року (а.с.9-12), а відтак саме цей день слід вважати днем сплати страхових внесків.

Отже, у зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості по страховим внескам, станом на 31.07.2010 року у позивача була наявна сума заборгованості по сплаті фінансових санкцій та пені в сумі 4608,16 грн.

Згідно п. 8.1 Інструкції, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені строки, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону №1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов`язаний сплатити суму недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі незгоди, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із з органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Відповідно до п. 8.2. розд. 8 Інструкції, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку "б" вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога про сплату боргу є виконавчим документом.

При формуванні вимоги їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1-а частина - літери "Ю" (вимога до юридичної особи), або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2-а частина - порядковий номер, 3-я частина - літера "У" (узгоджена вимога). При цьому, Інструкцією визначено, що вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Тобто, у разі наявності конкретної суми недоїмки на кінець звітного періоду (20 число кожного місяця), Пенсійний орган формує вимогу на цю суму, і, в подальшому вимоги під цим же номером направляються боржнику до повного погашення даної суми недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в порушення вимог Закону №1058 зобов'язань щодо своєчасності сплати суми страхових внесків за період з 21.06.2010 року по 22.06.2010 року, та з 27.07.2010 року по 20.09.2010 року не виконав, у звязку з чим, СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ неодноразово отримувало вимоги про сплату боргу: від 05.08.2010 року №307-Ю, станом на 31.07.2010 року на суму боргу 4608,18 грн.; від 06.09.2010 року №339-Ю, станом на 31.08.2010 року на суму боргу 4604,15 грн.; від 07.10.2010 року №356-Ю, станом на 30.09.2010 року на суму боргу 4604,15 грн.; від 04.11.2010 року №405-Ю, станом на 31.10.2010 року на суму боргу 5312,23 грн.

З наведеного слідує, що повне погашення позивачем суми заборгованості за попередні періоди не відбувалось, у зв`язку з чим, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума заборгованості позивача, як і всіх платників страхових внесків, формувалась наростаючим підсумком за всі періоди прострочення сплати страхових внесків.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законів та обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішень УПФ в Замостянському районі м. Вінниці №592 від 09.07.2010 року та №923 від 07.10.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, а також вимог відповідача №Ю-307 від 05.08.2010 року, №Ю-339 від 06.09.2010 року, №Ю-356 від 07.10.2010 року, №Ю-405 від 04.11.2010 року про сплату СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ суми боргу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З приписів ст.ст.71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки в судовому засіданні позивач не довів усіх обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, беручи до уваги вищенаведене, суд, оцінюючи докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Спільного українсько-турецького сільськогосподарського підприємства "ЕЛ-ТУР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці про визнання протиправними та скасування рішень №592 від 09.07.2010 року та №923 від 07.10.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, а також вимог про сплату боргу №Ю-307 від 05.08.2010 року, №Ю-339 від 06.09.2010 року, №Ю-356 від 07.10.2010 року, №Ю-405 від 04.11.2010 року.

В свою чергу, що стосується клопотання позивача стосовно поновлення строку звернення до суду, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ст. 100 КАС України наслідком пропущення строку звернення до адміністративного суду є залишення позовної заяви без розгляду, якщо суд заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку.

Так, 07 липня 2010 року Законом України "Про судоустрій та статус суддів" було внесено зміни в Кодекс адміністративного судочинства України, зокрема в ст. 99, в якій визначено, що для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту клопотання позивач зазначає про те, що відповідачем протягом липня-жовтня 2010 року без достатніх на те підстав та наданих законодавством повноважень проводилось списання грошових коштів з сум страхових внесків, що сплачувались підприємством своєчасно і в повному обсязі. Вчинення описаних дій на думку позивача носить характер триваючого правопорушення, тобто протягом липня - жовтня 2010 року відповідачем вчинялись незаконні дії, що знаходились поза межами компетенції УПФ України в Замостянському районі м. Вінниці і прямо порушували права і охоронювані законом інтереси позивача.

Окрім того, позивач вважає, що звернення до суду про визнання протиправною лише однієї вимоги та одного рішення, що знаходяться в межах строку, встановленого для звернення за судовим захистом, не в повній мірі захистить права СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ через те, що визнання неправомірним одного рішення прямо встановлює правомірність попереднього.

З огляду на викладені обставини, суд в даному випадку, вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та поновити СУТСП "ЕЛ-ТУР" ТОВ строк звернення до суду з адміністративним позовом.

За правилами ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Враховуючи відсутність вище зазначених витрат, вони стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову Спільного українсько-турецького сільськогосподарського підприємства "ЕЛ-ТУР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 28.12.10

Суддя Чернюк Алла Юріївна