Справа № 804/635/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 р. Справа № 804/635/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Клочек Д.Я., розглянувши за участю:
представника позивача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 27.01.2016 року,
представника позивача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 15.03.2016 року,
представника відповідача - Донцова Є.Е., довіреність №95-10 від 04.01.2016 року,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що фактичні обставини об'єктивно засвідчують понесення позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, у перевіряємому періоді - протягом 2014 року, та правомірність формування витрат та податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності відповідно до первинних бухгалтерських документів, а саме щодо витрат за тимчасове користування земельними ділянками, які використовуються для обслуговування нежитлового приміщення (магазини). Вказав, що первинні бухгалтерські документи (книги обліку доходів та витрат та підтверджуючі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку: накладні, рахунки тощо) зокрема щодо вартості залишків товарно-матеріальних цінностей були надані до перевірки, проте не взяті до уваги під час перевірки контролюючим органом, а дані перевірки ґрунтуються лише на довідці позивача, в якій допущені описки.
В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов повністю продублював зміст акту перевірки, зокрема, вказано, що позивачем сформовано витрати, які документально не підтверджені: до складу валових витрат віднесені витрати по сплаті за оренду земельних ділянок, але в КОР платника по відповідному коду бюджетної класифікації нада сума не значиться, тобто платником вона нарахована, проте до бюджету не сплачена; також за результатом перевірки встановлено розбіжність у вартості залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2014р. відображених позивачем та обрахованих за результатами перевірки на суму 7935,68 грн..
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 09.01.2003р. зареєстрований виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради, з 26.11.1993р. перебуває на податковому обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код ВЕД 47.11).
В період з 17.04.2015р. по 30.04.2015р., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст..77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу № 509 від 07.02.2015р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1.» завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Стояновою А.В. проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.
За результатами перевірки 12.05.2015 року складено акт №218/04-07-17-02-НОМЕР_1, у висновку якого зазначено про встановлення порушення:
1. п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік в сумі 195,84 грн.;
2. абз.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 473,72 грн. за 2014 рік;
3. ст..3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у результаті чого встановлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку на загальну суму 7935,68 грн.;
4. ст..46, п.286.2 ст.286, п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України в результаті неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік.
Як вбачається з акту перевірки, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, та витратами, встановленими в ході перевірки, встановлено завищення валових витрат на суму 1305,60 грн., у зв'язку з відсутністю їх документального підтвердження.
Також, як вбачається з акту перевірки, згідно даних обліку ФОП ОСОБА_1 вартість залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2014р. не відповідає вартості залишків товарно-матеріальних цінностей за результатами перевірки на суму 7935,68 грн..
28.05.2015 року Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято:
Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.07.2015р. за вих..№6401/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду скарги залишено без розгляду податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №, податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №, рішення від 28.05.2015р. №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 12.05.2015р.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.09.2015р. за вих..№7777/10/04-36-10-07-09 про результати розгляду залишено без змін рішення від 28.05.2015р. № про застосування штрафних санкцій, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 12.05.2015р.

Рішенням ДФС від 11.09.2015р. за вих..№8587/0/99-99-10-01-03-14 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №, податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015р. №, рішення від 28.05.2015р. № про застосування штрафних санкцій.

Вказані рішення та вимога про сплату боргу були оскаржені позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення та вимога про сплату боргу на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).

Положеннями п.177.1 ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Приписами п.138.2 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно з ч.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Зі змісту ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.

Так, досліджуючи питання правомірності віднесення до складу витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, які відображені у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, витрат на суму 1305,60 грн., судом встановлено, а також підтверджено актом перевірки, що ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, а саме: магазин АДРЕСА_1.

З матеріалів справи слідує, що 10.07.2008 року між ФОП ОСОБА_1 (землекористувач) та Орджонікідзевською міською радою укладено Тимчасову угоду про плату за фактичне користування земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку. Предметом даного договору є сплата за використання земельної ділянки, яка використовується для обслуговування нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку АДРЕСА_2, що здійснюється на підставі ст.2, ч.4 ст.14 Закону України «Про плату за землю» та ст.96 Земельного кодексу України.

Згідно розрахунку визначення розміру оплати за фактичне користування земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку, грошова оцінка якої проведена на 03.10.2007 року, щомісячна сума нарахувань за фактичне користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2

Також 10.07.2008 року між ФОП ОСОБА_1 (землекористувач) та Орджонікідзевською міською радою укладено Тимчасову угоду про плату за фактичне користування земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку. Предметом даного договору є сплата за використання земельної ділянки, яка використовується для обслуговування нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку АДРЕСА_3 що здійснюється на підставі ст..2, ч.4 ст.14 Закону України «Про плату за землю» та ст.96 Земельного кодексу України.

Згідно розрахунку визначення розміру оплати за фактичне користування земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку, грошова оцінка якої проведена на 03.10.2007 року, щомісячна сума нарахувань за фактичне користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_4 становить 69,58 грн.

Тобто за умовами укладених договорів ФОП ОСОБА_1 є землекористувачем, проте не платником орендної плати з фізичних осіб, оскільки не є орендарем, а є саме платником за користування земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку, та надана за цільовим використанням - обслуговування частини приміщення в житловому будинку.

Платіжними дорученнями №16 від 12.01.2014р., №83 від 09.02.2014р., №162 від 08.03.2014р., №254 від 13.04.2014р., №329 від 11.05.2014р., №412 від 09.06.2014р., №493 від 14.07.2014р., №561 від 10.08.2014р., №651 від 12.09.2014р., №725 від 06.10.2014р., №794 від 07.11.2014р., №868 від 08.12.2014р. сплачено ФОП ОСОБА_1 за фактичне користування земельними ділянками.

Згідно акту звірки розрахунків плати за фактичне використання земельної ділянки землекористувача з власником землі - Орджонікідзевською міською радою станом на 01.01.2015р. нараховано основний платіж у розмірі 1305,60 грн., недоїмка на початок року (01.01.2014р.) та на кінець року (31.12.2014р.) відсутня.

Таким чином, понесені витрати ФОП ОСОБА_1 як землекористувача земельними ділянками, які використовуються для обслуговування вбудованого нежитлового приміщення в житловому багатоповерховому будинку з метою ведення господарської діяльності - роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах - у вигляді сплати за фактичне користування такими земельними ділянками у сумі 1305,60 грн. правомірно відображені ФОП ОСОБА_1 при формуванні валових витрат, що безпосередньо пов'язані з одержанням доходу.

Також в ході судового розгляду справи судом досліджені надані позивачем первинні документи фінансової звітності, що підтверджують понесені витрати у перевіряємому періоді на загальну суму 110398,04 грн., що відображені у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Отже, встановленими обставинами підтверджено суму задекларованого позивачем доходу у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, з огляду на що висновок контролюючого органу про порушення позивачем п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік в сумі 195,84 грн. є хибним, а податкове повідомлення - рішення № від 28.05.2015р. є таким, що прийняте відповідачем протиправно, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

У відповідності до п.177.10 ст.10 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"

Так, відповідно до ст..3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані серед іншого вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до вимог статті 6 наведеного Закону, облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Відповідно до ст.. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З акту перевірки слідує, що станом на 01.01.2014р. вартість залишків товарно-матеріальних цінностей становила 69761,02 грн. (згідно акту попередньої перевірки від 27.03.2014 №971/04-07-17-03.НОМЕР_1), станом на 31.12.2014р. (згідно наданих письмових пояснень ФОП ОСОБА_1.) вартість залишків товарно-матеріальних цінностей становила 78152,63 грн. (114415,45 грн. - ПДВ - торгівельна націнка 22%).

Проте судом встановлено, згідно первинних бухгалтерських документів (видаткових накладних на товар, прибуткових накладних, товарно-транспортних накладних до подорожнього листа), що ФОП ОСОБА_1 протягом 2014 року було придбано товарно-матеріальних цінностей на суму 795469,88 грн., у тому числі: у січні 2014 року 61748,92 грн., лютий 2014 року 58431,96 грн., березень 2014 року 48262,84 грн., квітень 2014 року 51213,28 грн., травень 2014 року 65964,11 грн., червень 2014 року 66679,44 грн., липень 2014 року 62972,77 грн., серпень 2014 року 71409,48 грн., вересень 2014 року 71557,37 грн., жовтень 2014 року 71979,67 грн., листопад 2014 року 70155,69 грн., грудень 2014 року 95094,35 грн.; вартість реалізованих товарно-матеріальних цінностей за 2014 рік склала 778851,26 грн. (без врахування торгівельної націнки), у тому числі: у січні 2014 року 64823,33 грн., лютий 2014 року 54975,38 грн., березень 2014 року 58885,07 грн., квітень 2014 року 57817,15 грн., травень 2014 року 60499,83 грн., червень 2014 року 63720,68 грн., липень 2014 року 64651,70 грн., серпень 2014 року 67493,00 грн., вересень 2014 року 66530,18 грн., жовтень 2014 року 69827,15 грн., листопад 2014 року 70355,00 грн., грудень 2014 року 79272,79 грн., що підтверджено даними Книги обліку доходів і витрат, копія якої міститься в матеріалах справи.

Отже, залишок товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2014р. складає 86379,64 грн.: 69761,02 грн. (вартість залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2014р.) + 795469,88 грн. (придбано товарно-матеріальних цінностей протягом 2014 року) - 778851,26 грн. (реалізовано товарно-матеріальних цінностей за 2014 рік).

В ході судового розгляду справи Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області не зазначено про помилки у веденні Книги обліку доходів і витрат або недостовірності її даних, такі твердження відсутні й у акті перевірки.

Проте в супереч вимог до проведення документальної перевірки, яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, податковим органом до уваги було прийняті лише письмові пояснення ФОП ОСОБА_1, де останнім допущені описки, без належного врахування даних первинних документів бухгалтерського обліку та даних Книги обліку доходів і витрат.

Таким чином, встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено залишок товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2014р. у розмірі 86379,64 грн., отже позивачем у перевіряємому періоді здійснювався облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, суд зауважує, що наведене повністю спростовує висновок контролюючого органу про порушення позивачем Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у результаті чого встановлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку на загальну суму 7935,68 грн., у зв'язку з чим податкове повідомлення - рішення № від 28.05.2015р. є таким, що прийняте відповідачем протиправно, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

З акту перевірки слідує, що порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та його заниження на загальну суму 473,72 грн., виникло у зв'язку з заниження позивачем чистого оподаткованого доходу на суму 1305,60 грн., внаслідок виключення зі складу витрат результатів господарських операцій.

Оскільки судом ці висновки визнано протиправними, то вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 12.05.2015р. та рішення від 28.05.2015р. № про застосування штрафних санкцій також підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,21 грн.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.04.2016 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 12.05.2016 року.

Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2015р..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2015р.

Визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28.05.2015р.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 12.05.2015р.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко