Справа № 805/3279/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 р. Справа №805/3279/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Малого приватного підприємства «Росіта» про стягнення заборгованості з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1517, 15 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась до суду з позовом до Малого приватного підприємства «Росіта» про стягнення заборгованості з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1517, 15 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач на момент звернення до суду, має податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб в розмірі 1517, 15 грн., який утворився на підставі податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 06.11.2015 року. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином

Представник позивача, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Мале приватне підприємство «Росіта» (, АДРЕСА_1) зареєстровано 12.12.1994 року за № 0000557.

Як видно з матеріалів справи за Малим приватним підприємством «Росіта» обліковується податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1 517,15 грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки відповідача.

Сума боргу утворилась у зв'язку з неподанням відповідачем податкової звітності за півріччя 2013 року, 3 квартали 2013 року, за 2013 рік, 1 квартал 2014 року, півріччя 2014 року, 3 квартали 2014 року, за 2014 рік, за 1 квартал 2015 року та за півріччя 2015 року на підставі чого податковим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 06.11.2015 року на 1 530, 00 грн., але відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 12,85 грн.

Таким чином, станом на момент розгляду справи відповідач має заборгованість з єдиного податку з юридичних осіб на загальну суму 1 517,15 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 цього Кодексу, платник податків повинен самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи видно, що відповідачем самостійно не були вжиті заходи з погашення податкового боргу.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов'язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов'язань, не призвели до їх погашення.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

З метою погашення податкового боргу на адресу боржника було надіслано податкову вимогу за № 904-23-25 від 12.01.2016 року, але на адресу податкового органу повернувся конверт, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів сплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Станом на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи судом податкове зобов'язання не сплачене відповідачем, а отже, є податковим боргом.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 цього Кодексу).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкової заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Малого приватного підприємства «Росіта» про стягнення заборгованості з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 1517, 15 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Росіта» (, АДРЕСА_1) на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб в сумі 1 517 (одна тисяча п'ятсот сімнадцять) гривень 15 (п'ятнадцять) копійок з розрахункових рахунків платника податків у банках, які його обслуговують на р/р - 0058, код платежу 18050300, ГУ ДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 12 жовтня 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 17 жовтня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.