Справа № 509/3702/16-а
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/3702/16-а
УХВАЛА

10 жовтня 2016 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочарова А.І., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Місто Банк», про визнання недійсним рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративною позовною заявою до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Місто Банк», про визнання недійсним рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до адміністративного позову позивачем ставиться питання про визнання протиправним та скасування Рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію нерухомого майна за № 1057430 від 21.03.2013 року, 3 1058048 від 21.03.2013 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАСУ суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Як вибачається з адміністративної позовної заяви та доданих до неї документів оскаржуване рішення державного реєстратора було прийнято на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за заявою Публічного акціонерного товариства «Місто Банк».

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих. які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен мас право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й па дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий в означеній процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі па виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статі 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із виконання цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначальною принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» в розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

З огляду на викладене вважаю, що спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем не є управлінськими, а спір не підсудний суду адміністративної юрисдикції, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАСУ суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.107, 109 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Місто Банк», про визнання недійсним рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Розяснити позивачу його право звернення з позовною заявою до Овідіопольського районного суду Одеської області в порядку цивільно-процесуального судочинства.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.І. Бочаров.