Справа № 803/1096/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Справа № 803/1096/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Ізі» про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Луцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Ізі» (далі ТзОВ «Авто-Ізі», відповідач) про припинення дії договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Луцькій ОДПІ на податковому обліку перебуває ТзОВ «Авто-Ізі», що зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, офіс 300.

18.04.2016 між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» було укладено договір про визнання електронних документів за № 180420161, істотною умовою якого є інформація, що міститься у розділі 7 договору, а саме місцезнаходження позивача. Крім того, згідно із підпунктом 1.5 пункту 1 розділу 3 вказаного договору передбачено обовязок платника податків при перевірці на вимогу працівника органу ДФС надати надійні засоби ЕЦП для перевірки оригіналів податкових документів в електронному вигляді.

Разом з тим, за результатами проведених заходів щодо встановлення місцезнаходження відповідача встановлено, що ТзОВ «Авто-Ізі» за місцезнаходженням відсутнє, що є порушенням глави 7 договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161 в частині місцезнаходження платника. Крім того, відповідач порушує підпункт 1.5 пункту 1 розділу 3 вказаного договору в частині обовязку платника надати для перевірки оригінали податкових документів.

Таким чином, відсутність ТзОВ «Авто-Ізі» за місцезнаходженням, тобто, за адресою, яка внесена до ЄДР, позбавляє можливості позивачу, на податковому обліку в якому перебуває відповідач, здійснювати контроль за додержанням податкового законодавства, здійснювати належний обмін інформацією. Неможливість проведення звірки електронних документів та їх оригіналів нівелює сам предмет оспорюваного договору, тобто можливість контролюючого органу визнання електронних податкових документів як оригіналу. В момент укладення договору Луцька ОДПІ не могла передбачити дану істотну зміну обставин, в іншому випадку контролюючим органом даний договір не укладався би.

Позивач, з покликанням на розділ 7 договору від 18.04.2016 № 18042016 та статтю 652 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просить припинити дію договору від 18.04.2016 № 18042016 про визнання електронних документів, укладеного між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі».

В подальшому, представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог від 15.08.2016 № 1113/10-07, у якій просить розірвати договір від 18.04.2016 № 18042016 про визнання електронних документів, укладений між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» (а. с. 48).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 провадження у цій справі було зупинено та зобовязано Луцьку ОДПІ подати до суду докази істотного порушення відповідачем умов договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161 (а. с. 66).

27.09.2016 за вх. № 12488/16 на виконання ухвали суду від 12.09.2016 представник позивача ОСОБА_2 подала до суду додаткові пояснення (а. с. 78-79), у яких зазначила, що директор ТзОВ «Авто-Ізі» ОСОБА_3 зареєстрований за іншою адресою, ніж та, за якою зареєстроване товариство, що в свою чергу виключає можливість надання засобами ЕЦП на вимогу працівника контролюючого органу для перевірки оригіналів податкових документів в електронному вигляді, оскільки за фактичної відсутності директора, який за сумісництвом є головним бухгалтером, за юридичним місцезнаходженням ТзОВ «Авто-Ізі», його електронним ключем не може скористатися інша особа. Крім того, податкову звітність відповідач подає з електронної адреси, що розташована в м. Києві.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 28.09.2016 (а. с. 81-83) представник відповідача ОСОБА_4 адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що з моменту укладення договору від 18.04.2016 № 18042016 дані ЄДР про місцезнаходження відповідача не змінилися, позивач не надав доказів порушення відповідачем умов підпункту 1.5 пункту 1 розділу 3 вказаного договору (зокрема, доказів звернення позивача до відповідача з вимогою надати надійні засоби ЕЦП для перевірки оригіналів податкових документів в електронному вигляді), чинне законодавство не містить жодних територіальних обмежень та заборон для подання податкової звітності, відтак відсутні підстави для розірвання вказаного договору.

В подальшому, за клопотанням представника відповідача справу для вирішення питання про поновлення провадження у справі та продовження її розгляду було призначено на 16:30 11.10.2016.

Представник відповідача ОСОБА_4 до початку судового засідання, призначеного на 16:30 11.10.2016, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі (а. с. 92).

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, виходячи із приписів частини першої статті 41, частини шостої статті 128 КАС України, у звязку із поданням представником відповідача до судового засідання письмового клопотання про розгляд справи без його участі та за відсутності потреби додатково заслухати представника позивача ОСОБА_2, свідка чи експерта, розгляд справи проведено у письмовому провадженні, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2016 між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» було укладено договір про визнання електронних документів за № 180420161 (а. с. 9-11), що підтверджується квитанціями № 1, № 2 (а. с. 12).

Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях як оригіналу (пункт 1 розділу 1 договору). Вказаним договором передбачені права та обовязки сторін договору, зокрема, платник податків зобовязаний при перевірці на вимогу працівника органу ДФС надати надійні засоби ЕЦП для перевірки оригіналів податкових документів в електронному вигляді (пункт 1.5 розділу 3 договору).

Крім того, у розділі 7 договору від 18.04.2016 № 180420161 зазначено місцезнаходження платника: АДРЕСА_1. При цьому, вказана адреса відповідає тій, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується Спеціальним витягом від 12.09.2016 № 22227596 (а. с. 63-64).

Як вбачається із матеріалів справи, на запит від 09.06.2016 № 228 (а. с. 19), оперативним управлінням Головного управління ДФС у Волинській області були вжиті заходи щодо встановлення місцезнаходження платника ТзОВ «Авто-Ізі», за результатами чого було складено довідку (без номера та дати) про те, що за адресою м. Луцьк, вул. Єршова, 11/300 відповідача та посадових осіб, котрі мають право представляти його інтереси не встановлено (а. с. 16). Крім того, 09.06.2016 працівниками Головного управління ДФС у Волинській області було складено акт № 184/03-20-14-06-08/38527630 неможливості вручення керівнику ТзОВ «Авто-Ізі» акту документальної невиїзної перевірки, який повернувся із поштового відділення (а. с. 20).

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Пунктом 14 частини першої статті 3 КАС України визначено, що адміністративний договір дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

На думку суду, укладений між платником податків та органом державної фіскальної служби договір про визнання електронних документів за своєю правовою природою є адміністративним договором, відтак, на спори щодо його укладення та припинення поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду, позивач не довів наявність підстав для розірвання в судовому порядку договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161, з огляду на таке.

Як передбачено частиною першою статті 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (з наступними змінами та доповненнями), електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини субєктів електронного документообігу. Згідно із статтею 16 цього ж Закону суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством. Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені ОСОБА_5 з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011).

Підпунктами 5.1 5.5 пункту 5 вказаної ОСОБА_5 визначено, що платник податків:

5.1 отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці;

5.2 отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

5.3 ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки);

5.4 надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії;

5.5 після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Згідно із підпунктами 6.1 6.5 пункту 6 цієї ж ОСОБА_5 орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит:

6.1 видає два примірники договору;

6.2 записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді;

6.3 приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів;

6.4 звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору;

6.5 після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Додатком 1 до вказаної ОСОБА_5 затверджений текст примірного договору про визнання електронних документів.

Як вбачається із укладеного між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161, він відповідає примірному договору про визнання електронних документів, передбаченому додатком 1 до ОСОБА_5 з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233.

Розділом 6 зазначеного договору визначено строк його дії, зокрема, пунктами 1, 3 розділу 6 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання, діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Згідно із пунктом 4 розділу 6 договору від 18.04.2016 № 180420161 орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

ОСОБА_5 з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного звязку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011), та укладеного між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161 дає підстави суду дійти висновку про те, що ними не передбачено можливість розірвання в судовому порядку договору про визнання електронних документів з тих підстав, що орган ДФС склав акт про невстановлення місцезнаходження платника податків чи якщо платник податків подає звітність в електронній формі з використанням ЕЦП з електронної адреси з іншого населеного пункту, ніж той, де зареєстрований платник податків або ж платнику податків неможливо вручити акт перевірки.

Суд звертає увагу, що місцезнаходження ТзОВ «Авто-Ізі», яке зазначене у договорі про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161, відповідає тій адресі, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а у випадку зміни реєстрації платника податків в органу ДФС виникло б право одностороннього розірвання договору (пункт 4 розділу 6 договору).

Крім того, за змістом пункту 1.5 розділу 3 договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161 передбачено обовязок платника податків надати не оригінали податкових документів, як про це стверджує позивач, а надійні засоби ЕЦП для перевірки оригіналів податкових документів в електронному вигляді. Проте, доказів порушення відповідачем вимог пункту 1.5 розділу 3 вказаного договору суду надано не було.

На думку суду, безпідставним є покликання позивача на положення статті 652 ЦК України як підставу розірвання спірного договору, оскільки позивачем не доведено одночасної наявності умов, визначених частиною другою цієї статті, відтак, вона не може бути застосована до спірних правовідносин. Крім того, необхідно звернути увагу, що за приписами частини першої статті 652 ЦК України договір може бути розірваний у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, проте, зміни зареєстрованого місцезнаходження платника, вказаного у розділі 7 спірного договору, не відбулося.

Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено під час судового розгляду справи наявність правових підстав для розірвання в судовому порядку укладеного між Луцькою ОДПІ та ТзОВ «Авто-Ізі» договору про визнання електронних документів від 18.04.2016 № 180420161, у звязку з чим з наведених вище підстав у задоволенні позовних вимог про розірвання вказаного договору необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 17, 41, 122, 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Ізі» про розірвання договору відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх