Справа № 2-а-1537/10/0270
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 р. Справа № 2-а-1537/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни,

при секретарі судового засідання: Ткачук Вікторії Олексіївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області

до: приватного підприємства "Явір-плюс"

про: стягнення економічних санкцій в сумі 12 804 грн.

ВСТАНОВИВ :

До суду з адміністративним позовом звернулась Державна інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області до Приватного підприємства (далі ПП) «Явір плюс» про стягнення економічних санкцій в сумі 12804 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Держінспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області було здійснено планову перевірку ПП «Явір плюс» з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, а також перевірки достовірності наданих матеріалів для отримання висновків щодо економічної обгрунтованості витрат на послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.12.2008 року по 01.12.2009 року, якою встановлено, що відповідач, за період з січня по червень 2009 року необгрунтовано отримав виручку за вивезення твердих побутових відходів в розмірі 4268,60 грн.

За вказаних обставин, Держінспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області прийнято рішення №ІЦ-02-12/4 від 28.12.2009р. про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого, на підставі ст. 14 Закону України "Про ціни та ціноутворення", вирішено вилучити у Приватного підприємства «Явір-плюс» в дохід державного бюджету 4268 грн. необрунтовано отриману виручку та стягнути штраф в розмірі 8536 грн.

Оскільки відповідач кошти в добровільному порядку не сплатив, Державна інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області звернулась до суду з зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 12.04.2010 року відкрито провадження у справі.

26 квітня 2010 року, відповідно до клопотання представника відповідача № 50 від 21.04.2010р. (а.с. 23), ухвалою суду зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі 2-а-85/10/0270 за позовом ПП Явір-плюсдо головного державного інспектора Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області ОСОБА_3, Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про визнання протиправним рішення №ІЦ-02-12/4 від 28.12.2009р.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010р. у задоволенні позову ПП «Явір плюс» по справі № 2-а-85/10/0270відмовлено повністю (а.с. 28-31).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2010р. постановлене рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 38-39).

Ухвалою суду від 14.01.11 р. провадження по справі № 2-а-1537/10/0270 поновлено для подальшого її розгляду (а.с. 40).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив позов задоволити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача щодо задоволення позову повністю заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 08 по 21 грудня 2009 року Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області проведено планову перевірку позивача з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, а також перевірки достовірності наданих матеріалів для отримання висновків щодо економічної обґрунтованості витрат на послуги з вивезення побутових відходів.

За результатами перевірки головним державним інспектором по контролю за цінами у Вінницькій області ОСОБА_3 було складено акт перевірки від 21.12.2009р. (а.с. 6)

З акту вбачається, що позивач на підставі укладеного з виробничо-комерційним підприємством "Бокуд-1" (далі - ВКП "Бокуд-1") договором здійснює збирання коштів від населення, які надходять у вигляді квартирної плати від мешканців житлових будинків та перераховує їх замовнику - ВКП "Бокуд-1". Також було встановлено, що ПП "Явір - плюс" основні доходи отримує від провадження діяльності щодо внутрішньо-будинкового обслуговування будинків, їх поточного ремонту та вивозу твердих побутових відходів.

З початку 2009 року позивач здійснював вивіз твердих побутових відходів (далі - ТВП) від мешканців будинку за договором з ВКП "Бокуд-1". Мешканці будинків, разом із квартирною платою сплачували позивачу за вивіз ТВП, так як дана послуга була складовою квартирної плати.

Крім того, позивач самостійно надавав комунальні послуги із вивозу твердих побутових відходів на договірних засадах суб'єктам господарювання за що отримував кошти відповідно до укладених договорів. Так, позивачем, на початок січня 2009 року із суб'єктами господарювання було укладено 19 договорів про надання послуг з вивезення сміття та твердих побутових відходів автомобілем ГАЗ-5314 на сміттєзвалище міста.

При цьому, протягом часу з 01.01.09 р. по 30.06.09 р. за надані послуги споживачам, позивач застосовував договірні ціни/тарифи, а саме: у розмірі 38,98 грн. за 1 м.3 вивезених твердих побутових відходів.

З акту перевірки вбачається, що позивач, за період часу з 01.01.09 р. по 30.06.09 р. нарахував суб'єктам господарювання плату за вивіз ТВП в сумі 8153,48 грн. Однак, по причині несплати всіма користувачами послуг, ПП "Явір-плюс" за надані послуги по вивезенню ТВП за вищевказаний період отримало 4208,70 грн.

Також, за період з 01.01.2009р. по 30.06.2009р. в результаті застосування ПП "Явір-плюс" завищеного тарифу для будинків приватного сектору плати за вивезення ТПВ на одного мешканця в місяць у розмірі 2,95 грн., замість 2,25 грн., підприємством необгрунтовано отримана виручку в сумі 59,90 грн.

Таким чином загальна сума необгрунтовано отриманої виручки ПП «Явір-плюс» за період з січня по червень 2009 року склала 4287,60 грн.

За наслідками перевірки, в результаті встановленого порушення ПП "Явір-плюс" вимог законодавства щодо формування цін та тарифів на комунальні послуги, Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області було прийнято рішення №ІЦ-02-12/4 від 28.12.2009р. (а.с. 5)про застосування до нього економічних санкцій за порушення державної дисципліни в розмірі 8536,00 грн.

Згідно Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 р. №1819 основними завданнями Держцінінспекції є: організація та здійснення відповідно до законодавства функцій з контролю та нагляду за дотриманням центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, суб'єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін (тарифів); проведення цінових спостережень на споживчому та товарних ринках.

Згідно завдань, покладених на Держцінінспекцію, вона у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області на підставі ст. 13 Закону України "Про ціни та ціноутворення" було проведено планову перевірку приватного підприємства "Явір-плюс" з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, а також перевірки достовірності наданих матеріалів для отримання висновків щодо економічної обґрунтованості витрат на послуги з вивезення побутових відходів.

Статтею 13 Закону України "Про ціни та ціноутворення" встановлено, що державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що Державна інспекція з контролю за цінами у Вінницькій області в межах наданих їй повноважень здійснила планову перевірку позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.04 р. №1875-IV (ділі - Закону №1875) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

В силу ст.2 Закону №1875, одним із принципів на яких базується державна політика у сфері житлово-комунальних послуг є принцип регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Пунктом 2 статті 31 Закону №1875 встановлено, що виконавці житлово-комунальних послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Частина 3 цієї статті визначає, що органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року №1010 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, який визначає механізм формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів.

Згідно п. 1 вказаного Порядку, до послуг належать операції поводження з побутовими відходами (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування.

За змістом ст.14 Закону №1875 залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

2. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що тарифи на комунальні послуги в тому числі з вивезення твердих побутових відходів затверджуються органами місцевого самоврядування. Крім того, органами місцевого самоврядування визначаються виконавці житлово-комунальних послуг (ст.7 Закону №1875). Тому надання послуг з вивезення твердих побутових відходів відносяться до житлово-комунальних послуг другою групи (ст.14 Закону №1875).

Натомість, як встановлено в судовому засіданні тарифи, що застосовувались позивачем на надані послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.01.09 р. по 30.06.09 р. для бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств не затверджені органами місцевого самоврядування, а формувались шляхом складання калькуляції за надані послуги. Тобто, вартість послуг надавалась за цінами, визначеними ПП "Явір-плюс" на договірних умовах, тоді як Законом №1875 передбачено регулювання даних тарифів. На ряду із цим, ПП "Явір-плюс" не був визначений рішенням Вінницької міської ради виконавцем на надання житлово-комунальних послуг за вказаний період.

Також, підприємством було завищено тариф за вивезення ТПВ для будинків приватного сектора, що прихзвело до необгрунтовано отриманої виручки підприємством в сумі 59,90 грн.

В силу ст.14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 03.12.1990 року 507-XII вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки.

У відповідності до п.п. 3.1. Інструкції "Про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами" затвердженої наказом Мінекономіки №298/519 від 03.12.2001 (далі - Інструкція №298/519), підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

З акту перевірки вбачається, що необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, складає в даному випадку 4268,60 грн.

Судом встановлено, що сума необгрунтовано одержаної суми виручки обраховувалась згідно Інструкція №298/519, за змістом якої Державна інспекція з контролю за цінами застосовує економічні санкції щодо порушення державної дисципліни цін до суб'єктів господарювання в результаті одержання ними необґрунтованої виручки за недотримання порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Положеннями пункту 2.1 Інструкції №298/519 встановлено, що необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється:

при порушенні порядку встановлення і застосування цін (тарифів), що регулюються уповноваженими органами, - як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства;

при неправомірному застосуванні вільних цін замість фіксованих або регульованих (декларованих) - як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) і вартістю від реалізації продукції (послуг, робіт) за цінами, які повинні застосовуватись згідно з вимогами законодавства;

при неправомірному застосуванні цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг, - уся сума незаконно стягнутих коштів;

при включенні у вартість продукції та послуг, ціни на які регулюються, фактично не виконаних послуг (робіт) або виконаних не в повному обсязі - як різниця між одержаною виручкою від реалізації і вартістю продукції та послуг, визначеною відповідно до нормативів, з урахуванням фактичних обсягів виконання.

Аналізуючи вказані положення, суд приходить до висновку, що необґрунтовано одержана сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється виходячи із правомірності застосування тарифів субєктом господарювання на житлово-комунальні послуги із вивезення твердих побутових відходів.

Крім того, приймаючи рішення по даній справі, суд керувався тим, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2010р., по адміністративній справі № 2-а-85/10/0270 відмовлено в задоволенні позову ПП Явір-плюсдо головного державного інспектора Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області ОСОБА_3, Державної інспекції з контролю за цінами у Вінницькій області про визнання протиправним рішення №ІЦ-02-12/4 від 28.12.2009р. повністю.

Дана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2010 року.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дослідивши матеріали справи та керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, суд дійшов висновку, що позивач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, як наслідок, наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 12804,00 грн. застосований рішенням №ІЦ-02-12/4 від 28.12.2009р., а дане рішення визнано судом правомірним, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Явір плюс" (вул. Ватутіна, 46, м. Вінниця, код ЗКПО 30247942, р/р 9600 в АКІБ "Укрсіббанк", МФО 351005) до Державного бюджету України (код 2108110, р/р 0002, код 34701167 ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015) 12804,00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот чотири гривні 00 копійок) економічних санкцій.

Судові витрати віднести на рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна