Справа № 805/2374/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 р. Справа №805/2374/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця I.О., при секретарі судового засідання Белікові Д.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску,

за участю:

представника позивача - не з'явився,

представника відповідача - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство "Красноармійський динасовий завод" (далі по тексту - ПАТ «КДЗ») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі по тексту - Красноармійська ОДПІ) з наступними вимогами:

- визнати протиправною та скасувати вимогу від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, яка виникла станом на 31 березня 2016 року в сумі 153 624, 69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ю-4270-23 від 07 квітня 2016 року податковим органом винесена всупереч приписам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, у письмових поясненнях, наданих суду в додаток до обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає наступне:

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1453/16-а задоволено позов ПАТ «КДЗ» до Красноармійської ОДПІ про визнання протиправно та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4270-23 від 11 січня 2016 року у розмірі 110 575, 26 грн. станом на 31 грудня 2015 року (а.с. 131-133);

- ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1453/16-а залишено без змін (а.с. 121-123);

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1654/16-а задоволено позов ПАТ «КДЗ» до Красноармійської ОДПІ про визнання протиправно та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4270-23 від 01 березня 2016 року у розмірі 175 338, 97 грн. станом на 29 лютого 2016 року (а.с. 134-136);

- ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1654/16-а залишено без змін (а.с. 115-120).

Отже, позивач зазначає що на підставі вищезазначеих рішень у нього відсутня заборгованість зі сплати ЄСВ станом на 29 лютого 2016 року. З урахуванням того, що ЄСВ за лютий 2016 року Публічне акціонерне товариство "Красноармійський динасовий завод" повністю сплатило в строк до 18 березня 2016 року включно (граничний строк сплати - 21.03.2016р.), тому, позивач вважає оскаржувану вимогу Красноармійської ОДПІ від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 березня 2016 року в сумі 153 624, 69 грн. безпідставною та протиправною.

Через канцелярію суду представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заперечення проти позову, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне.

Відповідач зазначив, що за даними інтегрованої картки страхувальника за платежем 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності» станом на 21.03.2016 року виникла недоїмка по єдиному соціальному внеску, у сумі 251 061,05 грн., у зв'язку з частковою сплатою зобов'язань, нарахованих згідно наданої страхувальником звітності про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за лютий 2016 року (№ від 17.03.2016 року) нарахований ЄСВ у сумі 309 692,81 грн. по строку сплати 21.03.2016 року. Таким чином, станом на 31.03.2016 року сума боргу зменшилась та склала 153 624,69 грн. Заборгованість з єдиного внеску за лютий 2016 року остаточно погашена 14 квітня 2016 року. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

З огляду на наведене, а також з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

За умов ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Красноармійський динасовий завод" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 00191738, юридична адреса: 85301, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Шмідта, буд. 3.

Красноармійською ОДПІ 07 квітня 2016 року винесено спірну вимогу № Ю-4270-23 на суму 153 624,69 грн. про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 березня ПАТ «КДЗ» (а.с. 7), яку позивач отримав 19 квітня 2016 року за вх.№ 319. Сума недоїмки зі сплати ЄСВ розрахована відповідачем позивачеві станом на 31 березня 2016 року автоматично згідно даних «АІС Податковий блок» відповідно до інтегрованої картки страхувальника за кодом платежу № 71010000 (а.с. 23-73).

Не погодившись з прийнятою вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23 позивачем 27 квітня 2016 року за вих. № ЮР-16/37 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області було подану скаргу (а.с. 8).

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 2778/10/05-99-10-01-12-1 від 26 травня 2016 року скаргу позивача залишено без задоволення, а спірну вимогу про сплату боргу - без змін (а.с.10-11).

Не погодившись з рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області позивачем 15 червня 2016 року за вих. № ЮР-16/51 подано скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4270-23 від 07 квітня 2016 року до Державної фіскальної служби України (а.с. 12-13).

Рішенням Державної фіскальною служби України № 14551/6/99-99-11-02-02-25 від 05 липня 2016 року зазначено, що станом на 14 квітня 2016 року сума боргу, яка виникла в березні згідно звіту нарахування заробітньої плати самостійно погашена позивачем, тобто оскаржувана вимога вважається відкликаною, а предмет оскарження відсутній.

Проте, відповідно до рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № 2778/10/05-99-10-01-12-1 від 26 травня 2016 року про результати скарги, визначено, що станом на 31 березня 2016 року сума боргу позивача по ЄСВ складала 153 624, 69 грн., яка виникла згідно з нарахованою сумою єдиного внеску на підставі звіту від 17 березня 2016 року за № , термін сплати 21 березня 2016 року.

Як встановлено судом, позивачем 17 березня 2016 року подано в електронному вигляді звіт про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску (дата та номер реєстрації звіту в Реєстрі застрахованих осіб: 17.03.2016 14:57:52, номер реєстрації звіту: 477734) за лютий 2016 року (а.с. 75).

Крім того, у своїх письмових поясненнях позивач зазначив, що номеру звіту, який вказаний у рішенні Головного управління ДФС у Донецькій області, у квитанції про прийом електронного звіту не існує, отже зазначає, що є незрозумілим виходячи з якого саме звіту контролюючий орган розраховував суму заборгованості. (а.с. 74)

Відповідно до наданого позивачем звіту за лютий 2016 року від 17 березня 2016 року, загальна сума єдиного внеску (рядок 8), що підлягала позивачем до сплати складала 309 692,81 грн. (а.с 76-79), у тому числі позивачем за вказаним звітом сплачені суми: у розмірі 2 569,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 345 від 17 лютого 2016 року; у розмірі 76 120,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 432 від 19 лютого 2016 року; у розмірі 847,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 451 від 23 лютого 2016 року; у розмірі 1 366,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 478 від 24 лютого 2016 року; у розмірі 181 045,67 грн., що підтверджується платіжним дорученям № 574 від 10 березня 2016 року; у розмірі 224,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 346 від 17 лютого 2016 року; у розмірі 1318,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 433 від 19 лютого 2016 року; у розмірі 3 141,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 575 від 10 березня 2016 року; у розмірі 140,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 577 від 10 березня 2016 року; у розмірі 147,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 695 від 18 березня 2016 року; у розмірі 32 448,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 578 від 10 березня 2016 року; у розмірі 3 556,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 576 від 10 березня 2016 року; у розмірі 6 766,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 694 від 18 березня 2016 року (а.с. 81 - 93), що також підтверджується та відображено у зворотньому боці облікової картки позивача (а.с.23-73).

Тобто, сума єдиного внеску, що підлягала позивачем до сплати з єдиного внеску відповідно до звіту за лютий 2016 року від 17 березня 2016 року у розмірі 309 692,81 грн., була повністю сплачена 18 березня 2016 року, при граничному строку сплати 21 березня 2016 року.

Однак, всупереч вищевикладеного, у своєму рішенні від 05 липня 2016 року № 14551/6/99-99-11-02-02-25 Державна фіскальна служба України помилково та безпідставно зазначила, що повна сплата позивачем боргу за спірною вимогою, була здійснена 14 квітня 2016 року згідно до платіжного доручення № 924 від 14 квітня 2016 року на суму 81 450,61 грн. Проте, згідно зазначеного платіжного доручення, призначення платежу містить відомості про сплату позивачем єдиного соціального внеску за другу половину березня 2016 року (а.с. 94).

Тобто, у позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31 березня 2016 року, яка встановлена Красноармійською ОДПІ відповідно до вимоги від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010 року (далі Закон №2464), Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон №1669) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право здійснення контролю за нарахуванням, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі за текстом - Закон № 2464) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

У розумінні ч. 11 вказаної статті визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 вказаного Закону, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного соціального внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно до норм Закону № 1669-VII, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

За приписами підпункту 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

- "9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

З огляду на приписи зазначеної норми позивач звільнений від виконання зобов'язань платника єдиного внеску встановлених частиною другою статті 6 Закону України № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

За приписами абзаців першого та другого ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що для звільнення від сплати недоїмки за вказаною нормою необхідне звернення до податкового органу із відповідною заявою. Подання сертифікатів Торгово-промислової палати, тощо - не потребується та п. 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464 не передбачено.

Позивачем надано суду заяву від 06 листопада 2014 року № 11/316, згідно з якою позивач просив звільниити його від виконання обов'язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (а.с. 124).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить місто Красноармійськ Донецької області, в місті якого знаходиться та здійснює свою діяльність Публічне акціонерне товариство «Красноармійський динасовий завод».

Отже, відповідач знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного Переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція (що не заперечується відповідачем).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 - триває.

Таким чином, відповідач є платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яка на даний час триває.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що у відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановами Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1453/16-а, та від 28 липня 2016 року по адміністративній справі № 805/1654/16-а, які були залишені без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та від 27 вересня 2016 року відповідно, та набрали законої сили, було визнано протиправними та скасовано: вимогу про сплату боргу (недоїмки) Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-4270-23 від 11.01.2016 року, якою до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 110 575, 26 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-4270-23 від 01.03.2016 року на суму недоїмки - 175 338,97 грн. відповідно.

Тобто, вказанами рішеннями судів встановлено що позивач виконав вимоги Закону, є звільненим від сплати єдиного внеску, та станом на 29 лютого 2016 року немає заборгованості зі сплати ЄСВ.

Крім іншого, суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що з аналізу наданого позивачем звіту за лютий 2016 року від 17 березня 2016 року та відповідних платіжних доручень, загальна сума єдиного соціального внеску, визначена позивачем самостійно (рядок 8) у розмірі 309 692,81 грн. (а.с 76-79) фактично була сплачена у встановлені строки без затримки до 18 березня 2016 року при граничному строку сплати 21 березня 2016 року (а.с. 81 - 93), що також підтверджується та відображено у зворотньому боці облікової картки позивача (а.с. 23-73).

Тобто, у позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31 березня 2016 року, яка встановлена Красноармійською ОДПІ відповідно до вимоги від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23.

Отже, вимога Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 153 624,69 грн. винесена безпідставно, факт її відкликання суду не доведений, як визначалось у рішенні про розгляд скарги Державною Фіскальною службою України № 14551/6/99-99-11-02-02-25 від 05 липня 2016 року, а тому, є протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати, в сумі 2 304,37 грн., здійснені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 1851 від 21 липня 2016 року (а.с.3), підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Статтею 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23.

Стягнути з Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: вул. Горького 1, м. Покровськ, Донецька область, 85302) на користь Публічного акціонерного товариства "Красноармійський динасовий завод" ( юридична адреса: вул. Шмідта 3, м. Покровськ, Донецька область, 85301) судовий збір у розмірі 2 304 (дві тисячі триста чотири) гривні 37 копійок.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошені у судовому засіданні 06 жовтня 2016 року.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.