Справа № 2а-8239/11/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2011 року 15:21 № 2а-8239/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кротюка О.В. при секретарі судового засідання Шевченко Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИШЕГРАД"
до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.03.2011 №
за участю представників сторін:

від позивача: Хапко Ю.Б.;

від відповідача: Мурга Р.Я.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області, у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.03.2011 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог Податкового кодексу України, а саме пункту 7 підрозділу 10 Перехідних положень, оскільки за відповідне порушення штрафні санкції застосовуються у розмірі не більше однієї гривні.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому заперечені, долученому до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Відповідно до пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Пунктом 120.1 статті 120 ПКУ передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

В той же час, відповідно до пункту 7 підрозділу 10 Перехідних положень ПКУ штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Позивач за новоукладеним договором оренди землі повинен був подати податкову декларацію з плати за землю протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним, а саме 20.01.2011 р. та фактично податкова декларація за 2010 р. була подана ним 31.01.2011, у зв'язку з чим позивачу було нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 03.03.2011, винесене на підставі акту перевірки від 03.03.2011 № 435/15-3/35150015); а за звітний 2011 рік позивач подав декларацію 16.06.2011, граничною датою подання якої було 01.02.2011.

В судовому засіданні проти факту несвоєчасності подання декларації представник позивача не заперечував.

03.03.2011 відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишеград»з питань своєчасності подання податкової звітності за 2011 рік. За наслідком вказаної перевірки було складено акт від 03.03.2011 № 436/15-3/35150015 та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.03.2011, яким за несвоєчасне подання податкової декларації що відбулося повторно, визначено податкове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1020,00 грн.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Як вбачається судом зі змісту пункту 7 підрозділу 10 Перехідних положень ПКУ, вказана норма встановлює особливості застосування штрафних санкцій до суб'єктів господарювання за порушення податкового законодавства. Вказані особливості полягають у тому що:

· Встановлюється максимальна ставка санкцій за кожне порушення, яка становить одну гривню;

· Встановлюється період, протягом якого за вчинені порушення податкового законодавства встановлюється санкція в розмірі одна гривня, -вказаний період складає з 01.01.11 по 30.06.11 року;

· Визначається об'єкт порушення за який застосовується вказана вище санкція (в

розмірі одна гривня). Вказаним об'єктом є будь-яке порушення податкового

законодавства без визначення будь-яких кількісних показників їх вчинення.

Таким чином враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що за порушення податкового законодавства які вчинені в період з 01.01.11 по 30.06.11 року застосовується спеціальна норма ПКУ пункту 7 підрозділу 10 Перехідних положень, а не норма, визначена пунктом 120.1 статті 120 ПК. Оскільки остання за період порушень з 01.01.11 по 30.06.11 не діє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкова служба необґрунтовано застосувала до позивача штрафні санкції у розмірі 1020 грн., оскільки їх максимальний розмір за порушення вчинене у період з 01.01.11 по 30.06.11 року має становити не більше 1 грн. Оскільки граничний термін подання декларації (01.02.2011) був порушений позивачем і припадає на зазначений вище період, то розмір штрафної санкції в такому випадку повинен становити одну гривню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки судом встановлено порушення строку подання податкової декларації, що не заперечується позивачем, а й відповідно, застосування санкції в одну гривню є правомірним і обґрунтованим.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга статті 71 КАС України).

Таким чином, оскільки відповідач заперечує проти позову, то обов'язок обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду справи відповідач всупереч вимог частини другої статті 71 КАС України не довів суду в повному обсязі відповідності оскаржуваного рішення вимогам ч.3.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи такі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишеград» задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області від 03.03.2011 № скасувати в частині 1019 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кротюк

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -11.10.2011.