Справа № 2-а-5013/10/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2-а-5013/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Оніщенко Петрі Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: селянського фермерського господарства "Фортуна"

до: Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції

про: визнання дій неправомірними та скасування акту

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулось селянське фермерське господарство Фортуна (далі позивач) з позовом до Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції (далі відповідач) про визнання неправомірними дій посадових відповідача щодо складання акту № 3 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 01.10.2007 року та його скасування.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

01.10.2007 року працівниками Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції в ході проведення роботи з виявлення безхазяйного майна в с. Карбівка Гайсинського району складено акт опису і попередньої оцінки відповідного майна, вбачаючи в ньому ознаки безхазяйного. При цьому посадовими особами відповідача при складенні оскаржуваного акту не враховано, що згідно з актом прийому-передачі від 15.02.2003 року вказане майно належить пайовикам СВК Дружба с. Карбівка та прийняте позивачем на збереження строком на 10 років до 15.02.2013 року.

Враховуючи те, що працівниками Гайсинської МДПІ не уточнено належність даного майна спілці співвласників майнових часток (паїв) СВК Дружба с. Карбівка, не уточнено безхазяйність майна у виконкомі Карбівської сільської ради, на території якої воно розташоване, позивачем зроблено висновок, що відповідачем при складенні оскаржуваного акту порушено вимоги ст. 335 Цивільного кодексу України щодо встановлення факту існування безхазяйного майна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та надані у справу матеріали і документи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, в підтвердження чого надав суду відповідну заяву (а.с.21).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

01.10.2007 року посадовими особами відповідача в ході проведення роботи з виявлення безхазяйного майна в с. Карбівка Гайсинського району складено акт №3 опису і попередньої оцінки вищезазначеного майна з ознаками безхазяйного, а саме: цегли б/у в кількості 15 000 шт., бетонних блоків в кількості 10 шт. та металевих бочок в кількості 3 шт. (а.с.7). Цим актом також було зобовязано керівника СФГ Фортуна ОСОБА_1 взяти дане майно на відповідальне зберігання та попереджено дану особу про відповідальність за його збереження.

Листом № 7190 від 23.11.2010 року відповідач зобовязав позивача дотримуватись всіх належних заходів щодо збереження майна, визначеного актом опису і попередньої оцінки №3 від 01.10.2007 року, до встановлення обставин належності майнових активів з ознаками безхазяйності (а.с.6).

Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем не враховано, що відповідно до акту прийому-передачі від 15.02.2003 року майно пайовиків СВК Дружба с. Карбівка, а саме: цегла б/у в кількості 15 000 шт., бетонні блоки в кількості 10 шт. та цистерни металеві в кількості 3 шт., було передано на збереження селянському фермерському господарству Фортуна строком на 10 років до 15.02.2013 року (а.с.8). Тобто, як вбачається зі змісту даного акту прийому-передачі, зазначене майно належить на праві спільної часткової власності пайовикам СВК Дружба с. Карбівка.

Таким чином, висновок податкового органу про те, що зазначене майно є безхазяйним, тобто таким, що не має власника, є помилковим, а отже і обставини, викладені в оскаржуваному акті, не відповідають дійсним обставинам справи.

Оцінюючи визнання представником відповідача позову в повному обсязі, суд бере до уваги наступне.

Частиною третьою ст. 136 КАС України передбачено, що судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з ч. 4 цієї статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, перевіривши повноваження представника відповідача, дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання неправомірними дій посадових Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції щодо складання акту № 3 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 01.10.2007 року та скасування зазначеного акту.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому підлягають задоволенню з розподілом судових витрат відповідно до ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією № QS073864 від 03.12.2010 р. документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 3,40 грн., а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії посадових осіб Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції щодо складання ОСОБА_3 № 3 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 01.10.2007 року.

ОСОБА_3 № 3 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 01.10.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови оформлено 27 січня 2011 року.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович