Справа № П/808/265/14
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

3 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Кривенди О.В., Cамсіна І.Л., -

розглянувши заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 травня 2016 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року залишив без змін.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, СДПІ подало заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до частини другої статті 239-2 КАС суддя Верховного Суду України ухвалою від 2 вересня 2016 року заяву СДПІ залишив без руху, вказав на недоліки та надав строк для їх усунення до 26 вересня 2016 року.

До Верховного Суду України у зазначений строк надійшли матеріали на усунення недоліків заяви.

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 238, 239,

239-1 КАС.

У своїй заяві СДПІ посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень пункту 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України 2010 року.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 березня 2013 року (№ К-30875/09), яка, на думку СДПІ, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права.

Як убачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, неотримання платником податків прибутку від здійснення господарської діяльності не може слугувати єдиною підставою для висновків про безпідставне формування податкового кредиту за такими господарськими операціями. Недосягнення мети, як-то отримання прибутку, не може вважатися порушенням вимог чинного законодавства, оскільки збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 березня 2013 року, наданій для порівняння, суд касаційної інстанції, погодився з висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки позивач не довів тієї обставини, що при визначенні ціни товарів (робіт, послуг) під час укладення договорів сторони виходили із оцінки ситуації на відповідному ринку, а також володіли достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги) і ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг), та не обґрунтував наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) укладення угод купівлі-продажу та надання послуг за цінами, нижчими від виробничої собівартості.

Аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів. Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Зазначене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої СДПІ заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжкокс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за заявою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: О.В. Кривенда
І.Л. Самсін