Справа № 2-а-4067/10/0270
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4067/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича,

при секретарі судового засідання: Олійник Вікторії Валентинівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представник за довіреністю;

відповідача : ОСОБА_2 - керівник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: комунального підприємства "Липівка"

про: стягнення фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів з позовом до комунального підприємства "Липівка" про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 4712 грн. 50 коп. та пені в розмірі 255 грн. 21 коп..

Позов мотивовано, зокрема тим, що в порушення статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів відповідач не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 1-го робочого місця і як наслідок, повинен був самостійно розрахувати та сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі встановленому чинним законодавством.

17.11.2010р. до суду надійшла заява представника позивача, в якій він зменшує розмір позовних вимог в частині адміністративно-господарських санкцій на 18 грн. 75 коп. та просить суд стягнути з відповідача адміністративно - господарські санкції в розмірі 4693 грн. 75 коп. та пені в розмірі 255 грн. 21 коп..

З огляду на права надані позивачу ст.ст. 49, 51 КАС України, вказана заява приймається судом до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що на підприємстві протягом січня - лютого 2009 року працювало 7 штатних працівників, а з березня 2009 року працювало 8 штатних працівників, проте ОСОБА_3 був прийнятий на роботу за сумісництвом на 50% заробітної плати з мінімальної, а основним його місцем роботи було в ТОВ "Зернопродукт-Липівка" на посаді електрика. Таким чином, на думку представника відповідача, він не повинен сплачувати адміністративно-господарські санкції та пеню за невиконання нормативу робочих місць.

Заслухавши пояснення представників сторін та свідка, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в України (надалі Закон № 875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до звіту КП "Липівка" про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік, середньомісячна кількість штатних працівників облікового складу за рік становить 8 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 0 осіб; фонд оплати праці штатних працівників становить 75 411 грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника становила 9426 грн..

17.11.2010р. уповноваженою посадовою особою Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів проведена позапланова невиїзна перевірка щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році КП "Липівка", за результатами якої складено акт № 122.

Позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення, а саме, підприємство у 2009 році не виконало норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, який встановлений ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", у кількості 1 робочого місця, внаслідок чого підприємству запропоновано сплати адміністративно-господарські санкції та пеню.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що в даному випадку позивачем пред'явлено позов без достатніх на те підстав.

Як вбачається з витягу з наказу № 3 від 20.02.2010р., гр. ОСОБА_3 прийнято на роботу в КП "Липівка" за сумісництвом на 50% заробітної плати з мінімальної з 01.03.2010р..

Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007р. за № 42, форма N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" (далі - звіт), що заповнюється за рік, поширюється на всі підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, у яких працює за основним місцем роботи, від 8 і більше осіб (далі - роботодавці).

У рядку 01 відображається середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік, яка визначається відповідно до пункту 3.2 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005р. № 286 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 30.11.2005р. за № 1442/11722 (із змінами) (п. 3.1 Інструкції).

Відповідно до п.п. 2.6.1 п. 2.6. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005р. № 286, не включаються до облікової кількості штатних працівників прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств.

В матеріалах справи міститься довідка директора ТОВ "Зернопродукт-Липівка" № 674 від 16.11.2010р., з якої вбачається, що основним місцем роботи ОСОБА_3 було в ТОВ "Зернопродукт-Липівка" на посаді електрика.

З табелю вбачається, що на комунальному підприємстві "Липівка" працювало, у період з січня по лютий 2009 року - 7 осіб, з березня по грудень 2009 року - 8 осіб.

В судовому засіданні було досліджено книгу наказів КП "Липівка", та долучено до матеріалів справи витяг з наказу № 3 від 20.02.2009р. "Про прийняття на роботу електриком ОСОБА_3".

Посилання представника позивача на ту обставину, що ОСОБА_3 20.03.2009р. був звільнений за основним місцем роботи, а тому з часу звільнення основним місцем роботи слід рахувати - КП "Липівка" не знайшло свого підтвердження відповідними доказами. Звільнення працівника з основного місця роботи не змінює його правового статусу на підприємстві де він був прийнятий за сумісництвом. Зміні його статусу із сумісника на постійне місце роботи передує ряд обов"язкових передумов, а саме - відповідна заява (ініціатива) працівника на підставі якої видається наказ керівника.

За таких обставин, висновок позивача щодо не виконання підприємством нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, який встановлений ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", у кількості 1 робочого місця є передчасним, оскільки представником позивача не надано доказів в підтвердження того, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становить 8 осіб.

Згідно зі ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в України, спори, які виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову з підстав викладених у ньому слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, ст.ст. 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, Інструкцією зі статистики кількості працівників, Інструкцією щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства "Липівка" про стягнення фінансових санкцій в розмірі 4948 грн. 96 коп. - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 22.11.10 о 17:45год.

Суддя Свентух Віталій Михайлович

17.11.2010