Справа № 203/4103/16-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4103/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Крупій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій щодо припинення виплати пенсії неправомірними, зобов'язання поновити та виплачувати пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію, як інвалід 3 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В 2015 році вона звернулась з позовом до суду щодо поновлення виплати пенсії по інвалідності та постановою суду відповідача було зобов'язано поновити виплату пенсії по інвалідності до 01.06.2015 року. Відповідно до рішення суду вона отримала пенсію за сім місяців 2015 року, а з 01.01.2016 року відповідач знов їй не виплатив пенсію, посилаючись на внесені зміни до законодавства щодо припинення виплати пенсій в 2016 році особам, які працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Посилаючись на те, що вона не працює на посаді державного службовця, а є посадовою особою органу місцевого самоврядування, порушення її конституційних прав та дискримінацію соціальних прав внаслідок припинення виплати пенсії, позивачка просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії, як інваліду 3 групи з 01.01.2016 року та зобов'язати відповідача поновити, виплатити та в подальшому виплачувати пенсію, починаючи з 01.01.2016 року.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що позивачка є посадовою особою органу місцевого самоврядування та відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції Закону від 24.12.2015 року №911-VІІІ, не має право на отримання пенсії в період 2016 року. Також представник відповідача посилався на пропущення позивачкою строку для звернення до суду з позовом.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримувала пенсію, як інвалід 3 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В зв'язку з припиненням виплати їй пенсії відповідачем з 01.04.2015 року, позивачка 24.12.2015 року звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача, який постановою суду від 01.02.2016 року було задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року та зобов'язано поновити виплату останній пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2016 року постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2016 року була залишена без змін.

На виконання постанови суду відповідачем було проведено нарахування та виплачено позивачці пенсію по інвалідності за 2015 рік. А з 01.01.2016 року виплату пенсії припинено.

В своїх запереченнях на позов представник відповідача посилався на пропуск позивачкою встановлених ст.99 КАС України строків для звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що про порушення своїх прав позивачка фактично дізналась в січні 2016 року, коли не отримала чергову пенсії. Разом з тим, з позовом до суду звернулась лише в вересні 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи між сторонами існував спір щодо виплати пенсії позивачці, який остаточно було вирішено судом 29.04.2016 року. Саме після набрання постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2016 року законної сили 29.04.2016 року відповідачем було проведено позивачці нарахування та виплату пенсії за 2015 року та прийнято рішення про припинення виплати пенсії з 01.01.2016 року. А тому, суд вважає, що про порушення своїх прав позивачка фактично дізналась після 29.04.2016 року та з огляду на подачу позову 05.09.2016 року встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду з позовом останньою пропущено не було.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд враховує наступне.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримувала пенсію, як інвалід 3 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2016 року виплату зазначеної пенсії їй було припинено.

З листа Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 26.07.2016 року на звернення позивачки щодо виплати пенсії з 01.01.2016 року вбачається, що в обґрунтування підстав припинення виплати пенсії з 01.01.2016 року відповідач посилався на те, що було внесено зміни до законодавства щодо припинення виплати пенсій в 2016 році особам, які працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що вона не працює на посаді державного службовця, а є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Заперечуючи проти позову представник відповідача в своїх письмових запереченнях та поясненнях в суді посилався на те, що позивачка дійсно є посадовою особою органу місцевого самоврядування та відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції Закону від 24.12.2015 року №911-VІІІ, не має право на отримання пенсії в період 2016 року. А тому рішення про припинення виплати їй пенсії з 01.01.2016 року є законним.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивачка на теперішній час працює в Управлінні праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради на посаді головного спеціаліста та відповідно є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ, встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Згідно наданої позивачкою довідки МСЕК вбачається, що остання є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, а тому не відноситься до категорії осіб на яких не розповсюджується дія зазначених вище Законів в частині тимчасового припинення виплати пенсії.

Доводи позивачки на те, що в листі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 26.07.2016 року відповідач посилався в обґрунтування підстав припинення виплати їй пенсії з 01.01.2016 року, як особі, що працює на посаді, що дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» суд вважає такими, що не спростовують правомірність припинення виплати пенсії позивачці відповідно до положень ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ, на які представник відповідача посилався і в своїх запереченнях на позов під час розгляду справи в суді.

Вказані норми закону є діючими та неконституційними не визнавались.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що припинення виплати пенсії позивачці з 01.01.2016 року було здійснено відповідачем у відповідності до діючого законодавства та є правомірними. В зв'язку цим, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

Сплачені позивачкою судові витрати віднести на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій щодо припинення виплати пенсії неправомірними, зобов'язання поновити та виплачувати пенсію - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак