Справа № 825/1687/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Чернігів Справа № 825/1687/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, апеляційної атестаційної комісії північного регіону № 3 про визнання протиправними та скасування рішень і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016 та зазначене в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, прийнятого відносно старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування рішення апеляційної атестаційної комісії північного регіону № 3, яке оформленого протоколом ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.09.2016 № 178 о/с у частині звільнення старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію; поновлення ОСОБА_1 з 13 вересня 2016 року на службі в поліції на посаді старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 13 вересня 2016 року і до винесення судом постанови по справі середнього грошового забезпечення, яке на момент звільнення отримував позивач на посаді старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 28.09.2012 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. За період проходження служби двічі брав участь у проведенні антитерористичної операції, має статус учасника бойових дій. 06.11.2015 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України у зв'язку переходом у встановленому порядку на службу до Національної поліції України. 07.11.2015 Головне управління Національної поліції в Чернігівській області видало наказ № 3 о/с «По особовому складу», яким відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» призначило прибулих з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування, з 07.11.2015.

05.02.2016 Головне управління Національної поліції в Чернігівській області видало наказ № 21 о/с «По особовому складу», яким старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено старшиною Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП, звільнивши з посади поліцейського Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП.

У липні - серпні 2016 року проведено його атестування. За підсумками проведеного атестування атестаційною комісією № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області прийнято рішення (висновок), яке оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016 та вказане в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа наступне: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Не погоджуючись із цим висновком, позивач оскаржив його до Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону. Однак, апеляційна атестаційна комісія Північного регіону № 3 прийняла рішення, яке оформлене протоколом ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016, де зазначила, що членами апеляційної атестаційної комісії вивчено скаргу і матеріали поліцейського та встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає.

12.09.2016 Головне управління Національної поліції в Чернігівській області видало наказ № 178 о/с, яким старшого сержанта поліції ОСОБА_1, старшину Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП, звільнило 12.09.2016 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» з утриманням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Підставами видання даного наказу в його тексті зазначені атестаційний лист з висновками ОСОБА_1 від 18.08.2016 та протокол апеляційної атестаційної комісії Північного регіону № 3 ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016.

Вважає, що при проведенні його атестування, прийнятті рішення атестаційної комісії № 13 ГУНП в Чернігівській області від 18.08.2016, рішення апеляційної атестаційної комісії Північного регіону № 3 від 05.09.2016 та наказу ГУНП в Чернігівській області від 12.09.2016 № 178 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України.

Позивач у судове засідання не зявився, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що з 28.09.2012 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією трудової книжки, наявної в матеріалах справи (а.с. 19).

07.11.2015 наказом № 3 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України (а.с. 22).

Атестаційною комісією № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проведено атестування позивача, що складалося з проведеного тестування та співбесіди із членами атестаційної комісії. За результатами атестування комісією прийнято рішення, оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016, про визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді, в звязку з чим підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 26-27).

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 14.07.2016 № 823 о/с оголошено персональний склад комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (3 категорія) (а.с. 24).

За підсумками проведеного атестування атестаційною комісією № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області прийнято рішення (висновок), яке оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016 та вказано в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа наступне: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» (а.с. 25-26).

Не погоджуючись із цим висновком, позивач оскаржив його до апеляційної атестаційної комісії Північного регіону. Однак, апеляційна атестаційна комісія Північного регіону № 3 прийняла рішення, яке оформлене протоколом ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016, де зазначила, що членами апеляційної атестаційної комісії вивчено скаргу і матеріали поліцейського та встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга розгляду не підлягає (а.с. 28).

12.09.2016 Головне управління Національної поліції в Чернігівській області видало наказ № 178 о/с, яким старшого сержанта поліції ОСОБА_1, старшину Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП, звільнило 12.09.2016 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» з утриманням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (а.с. 35).

Вважаючи оскаржувані рішення та наказ протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, 02.07.2015 Верховна Рада України прийняла Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон № 580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015.

У відповідності до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону № 580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Статтею 47 Закону № 580-VIII встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

У свою чергу, пунктом 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з пунктом 10 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Зазаначені положення є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечать положенням Закону, а тому поширюються на відносини із атестування поліцейських.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами були порушені зазначені вимоги статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Зважаючи на пункт 3 частини третьої статті 2 КАС України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд у наведеній категорії справ має право і зобовязаний перевірити обґрунтованість оскарженого рішення (висновку) атестаційної комісії.

Це узгоджується із передбаченим пунктом першим статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією» тобто, судом що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі Обермейєр проти Австрії (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

При цьому, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди мають проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх обєктивність та обґрунтованість є ключовим питання правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телеквіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Обєднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п.п 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телеквіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Обєднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішенні від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

У свою чергу, судом встановлено, що 07.11.2015 наказом № 3 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України (а.с 22).

Отже, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII, шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

При цьому, статтею 58 Закону № 580-VIII передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

У свою чергу, відомостей щодо застереження про тимчасовість призначення ОСОБА_1 на посаду суду не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що, у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII, видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

При цьому, вказаний пункт Закону № 580-VIII не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Натомість мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону № 580-VIII.

Так, відповідно до частини 1 статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону № 580-VIII підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

У свою чергу, зі змісту наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 14.07.2016 № 823 о/с вбачається, що цей наказ не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачені частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII.

Також судом встановлено, що підставою проведення атестування ОСОБА_1 не було призначення його на вищу посаду чи переміщення на нижчу посаду, не було обставин, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

При цьому, іншого наказу Національної поліції України, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню із зазначенням підстав, передбачених частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII, для проведення атестування щодо позивача відповідачем не надано.

Закон № 580-VIII не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що атестацію позивача проведено безпідставно та протиправно.

У свою чергу, надаючи правову оцінку рішенню атестаційної комісії № 13 ГУНП в Чернігівській області, оформленому протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016, про визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді, в звязку з чим підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, суд зазначає наступне.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри, визначений Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 № 1465 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за № 1445/27890 (далі Інструкція № 1465).

Так, пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 встановлено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

У свою чергу, розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пункту 10 розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно з пунктом 11 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Пунктом 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (пункт 15 розділу ІV Інструкції № 1465).

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що, виходячи зі змісту та мети атестування, атестаційна комісія під час співбесіди повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського відповідно до обов'язків, що на нього покладені (покладаються), його освітній та кваліфікаційний рівень, а також зясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Однак, розглянувши вищевказані матеріали, атестаційною комісією № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області прийняла рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Натомість з атестаційного листа та інших матеріалів, які були предметом дослідження атестаційної комісії, вбачається, що позивач характеризується позитивно.

Так, відповідно до атестаційного листа, складеного начальником Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2, за час служби в органах внутрішніх справ та поліції на займаній посаді старший сержант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як той, що вміє і любить працювати в обстановці, яка потребує проявлення ініціативи. Наполегливий, звичайно не розгублюється перед труднощами. Має хорошу професійну підготовку, достатню для виконання обовязків. Постійно працює над удосконаленням своїх знань. В майбутньому прагне стати офіцером, отримати вищу освіту. Глибоко вивчає питання теорії і практики професійної справи. Сумлінно виконує свій службовий обовязок. Уважний до колег, тонко вирішує проблеми, що їх стосуються. Дорожить їх думками. Цінує та приймає їх пропозиції. Завжди виконує вказівки згідно з наказом. Почуття відповідальності за доручену справу розвинено добре. Рішення приймає своєчасно, реагує на зміни в обстановці. Своєю чесною та порядною поведінкою є прикладом для наслідування. Безкорисливий. Тактовний. Як правило, обєктивно оцінює інших, прямує бути обєктивним. Користується заслуженим авторитетом та повагою серед своїх співробітників (а.с. 25).

Суд звертає увагу, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки безпосередній керівник позивача характеризує його виключно позитивно.

У свою чергу, як зазначалося вище, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що зміст протоколу ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016, не доводить, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_1 приймалось на підставі повного та всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів, що були надані, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Так, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростували наведені у атестаційному листі факти про його достатню кваліфікацію і професійні навики.

Що стосується результатів тестування позивача, то, як вбачається з атестаційного листа позивача (розділ ІІІ), за результатами тестування: за тестування загальних навичок останній набрав 20 бали із 60; професійне тестування - 23 бали із 60. Всього за результатами тестування ОСОБА_1 набрав 43 бали (а.с. 25).

Однак, суд звертає увагу на те, що згідно положень Інструкції № 1465 результати тестування обовязково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджують те, що вказана кількість балів свідчить про професійну невідповідність позивача, доказів наявності недоліків в роботі позивача.

У свою чергу, оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні від 27.09.2010 по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте, з матеріалів справи, всебічно та повно досліджених судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність та, як наслідок, позивач підлягає звільненню з публічної служби.

За таких обставин та з урахуванням того, що рішення атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016, щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність та рішення апеляційної атестаційної комісії північного регіону № 3, оформлене протоколом ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016., не ґрунтуються на вимогах Закону № 580-VIII та Інструкції № 1465, прийняті атестаційними комісіями без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню і задоволення цієї частини позовних вимог ОСОБА_1

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.09.2016 № 178 о/с у частині звільнення старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію, суд зазначає наступне.

Звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII можливе лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Суд звертає увагу на ненадання відповідачами доказів, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді, зокрема, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді, підлягає обовязковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII (через службову невідповідність).

Таким чином, враховуючи те, що підставою прийняття оспорюваного наказу є рішення атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016, яке, як встановлено вище, прийнято протиправно, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.09.2016 № 178 о/с у частині звільнення старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача із служби в поліції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині поновлення його на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 13.09.2016.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.09.2016 по день винесення рішення судом, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантований частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Неправомірна бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу порушує право позивача на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати належні йому кошти із бюджету при відсутності з його боку порушення закону.

У свою чергу, розмір середнього заробітку працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так, згідно довідки про доходи № 1036/124/24/01-16 від 16.09.2016 (а.с. 36), середньоденна заробітна плата складає (3508,81 + 3335,00) : 44 =155,54 грн.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача дорівнює 21, відповідно середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 13.09.2016 по 11.10.2016 становить 3266,34 грн.

У свою чергу, пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели фактів правомірного винесення оскаржуваного рішення та наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформлене протоколом ОП № 15.00025181.0056337 від 18.08.2016.

Визнати протиправним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії північного регіону № 3, оформлене протоколом ОП № 15.00034085.0056337 від 05.09.2016.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.09.2016 № 178 о/с у частині звільнення старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 13.09.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.09.2016 по 11.10.2016 у розмірі 3266 (три тисячі двісті шістдесят шість) грн 34 коп.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшини Талалаївського відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та виплати на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області подати звіт про виконання постанови суду у частині, в якій її допущено до негайного виконання протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання її копії.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан