Справа № 813/3057/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року № 813/3057/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Приймак С.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії №3 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області, Атестаційної комісії №3 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію» та про визнання протиправним і скасування результатів атестування ОСОБА_1 (рішення (висновок) атестаційної комісії) від 07.09.2016 року, яким його визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідальність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

У позовній заяві посилається на те, що рішенням ОСОБА_3 управління Національної поліції України у Львівській області було протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню. Вважає, що атестація його як працівника поліції призначена за відсутності правових підстав, визначенних чинним законодавством, оскільки він був прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції без проведення будь-якого конкурсу. Також, позивач звернув увагу на те, що його атестування було проведено з грубим порушенням вимог Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, та Закону України "Про Національну поліцію", а саме атестаційною комісією не вивчались обставини щодо нього, зокрема, що він характеризується з позитивного боку, показує високі показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, має широку підтримку громадськості, ніколи не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Водночас, атестаційна комісія, а думку позивача, приймаючи рішення про невідповідність його займаній посаді, упереджено розглянула атестаційний лист та рекомендувала звільнити зі служби в поліції через службову невідповідність, про що дізнався 12.09.2016 року при ознайомлені з відповідним атестаційним листом.

Позивач та його представник дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області вважає, що жодних порушень чинного законодавства не було, оскільки позивач сам виявив бажання пройти атестацію, під час проходження якої показав не належний рівень підготовки. Просить у задоволенні позову відмовити.

Атестаційна комісія явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечила.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача та представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в Національні поліції України на посаді начальника Золочівського відділу поліції ОСОБА_3 управління національної поліції України у Львівській області маючи спеціальне звання підполковника міліції, яке підтверджується наказом №77о/с від 07.11.2015 року (а.с. 9).

Наказом від 02.09.2016 року №2055 (а.с. 56) було створено атестаційну комісію №3.

Відповідно до атестаційного листа, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18) встановлено що 07.09.2016 року була проведене атестація позивача та застосовано крайній захід реагування звільнення з підстав службової невідповідності.

Атестація позивача проводилася із власної ініціативи останнього, а розпорядчого документу щодо її проведення відносно ОСОБА_1 не видавалось.

Відносно позивача було складено атестаційний лист 07.09.2016 року, в якому зазначено, що позивач службу в органах внутрішніх справ проходив з 1998 року, в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе позитивно. Висновок прямого керівника - "займаній посаді відповідає"(розділ ІІ атестаційного листа). У розділі ІІІ атестаційного листа "Результати тестування" зазначено "тестування загальних навичок 13/60, професійне тестування 24/60".

Згідно Протоколу засідання Атестаційної комісії № 3від 07.09.2016 року № 15.00034233.0035155, під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою Атестаційної комісії № 3 було вирішено що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Перш за все слід звернути увагу на те, що висновки атестаційної комісії порушують права позивача, оскільки тягнуть за собою неминучі негативні наслідки для нього, а саме звільнення зі служби через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, як передбачено Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890.

Відтак, позивач сформулювавши позовні вимоги просить захистити його інтерес у спірних правовідносинах, з метою майбутнього захисту його прав, які неминуче будуть порушені.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, ч.2 ст.57 згаданого Закону, містить вичерпний перелік підстав проведення атестування поліцейських, а саме: атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні положення містяться у п.3 розділу І згаданої Інструкції.

Згідно з ч.1 ст.58 цього ж Закону, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

При цьому, судом взято до уваги позицію Європейського суду у справіYvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при проведенні атестування працівників поліції (зокрема, встановлення вичерпного переліку підстав для проведення атестування), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Аналізуючи зміст наказу ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області за №2055 від 02.09.2016 року «Про проведення атестування поліцейських ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області» можна прийти до висновку про відсутність у ньому посилань на те, що атестування проводиться у звязку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність або для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, добровільне волевиявлення позивача не може вказувати на те, що атестування проведено у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки жодних доказів у підтвердження наявності передбачених законом підстав для проведення його атестування відповідачами не надано, а в матеріалах справи такі відсутні.

Наведене дозволяє суду констатувати той факт, що атестування позивача було проведено за відсутності передбачених законом підстав, а тому таке не відповідає критерію законності (п.1 ч.3 ст.2 КАС України).

Однак, зважаючи на те, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення щодо включення його до списку осіб, які підлягають атестуванню, а такого в природі не існує, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову у цій частині.

Одночасно, суд у відповідності до положень ч.2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії атестаційної комісії щодо атестації позивача за відсутності на те правових підстав.

Як наслідок, не можуть вважатись правомірними і висновки атестаційної комісії, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, судом не досліджуються інші доводи позовної заяви, оскільки судом встановлено обставини порушення процедури атестування.

Також, слід зазначити, що діями (рішеннями) ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області права позивача не було порушено.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований та підставний в частині визнання протиправним та скасування результатів тестування. В іншій частині у задоволенні позову належить відмовити, вийшовши за межі позовних вимог та визнавши протиправними дії щодо проведення атестування позивача.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі зі сторін спору не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати результати (рішення (висновок) атестаційної комісії) від 07.09.2016 року Атестаційної комісії №3 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області з приводу атестування ОСОБА_1, яким його визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідальність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

3. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

4. Визнати протиправними дії Атестаційної комісії №3 ОСОБА_3 управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення атестування ОСОБА_1.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 жовтня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк