Справа № 607/18237/15-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2016 Справа №607/18237/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвійчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 25 листопада 2015 року звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок її пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 липня 2012 року їй призначено пенсію державного службовця. 19 листопада 2015 року вона дізналась, що при призначенні їй пенсії Управлінням пенсійного фонду України в м. Тернополі не були взяті до уваги суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних професійних свят і ювілейних дат та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року з яких сплачено страхові внески, що суттєво вплинуло на розмір її пенсії та звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок її пенсії з врахуванням сум вищезазначених виплат. Однак, Управлінням пенсійного фонду України в м. Тернополі листом від №371/Д-11 від 23 листопада 2015 року в перерахунку пенсії їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що зазначені виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця, а тому підстав для включення вказаних сум до складових заробітної плати державного службовця для призначення пенсії немає. Вважає відмову відповідача у перерахунку їй пенсії незаконною та необґрунтованою, що суперечать нормам діючого законодавства, тому просить зобов"язати відповідача провести перерахунок пенсії з 06 липня 2012 року.

Представником відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі подано до суду письмові заперечення проти задоволення позову, покликаючись на те, що 07 липня 2012 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу» в розмірі 80% суми заробітної плати. Розмір пенсії обчислено на підставі довідок, виданих Головним управлінням статистики в Тернопільській області. Згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Оскільки допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі .

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 з 06липня 2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернополі та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки №1612-290 виданої 13 листопада 2015 року Головним управлінням статистики у Тернопільській області за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року позивачці ОСОБА_1 нараховано та виплачено такі виплати як: надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в сумі 18550,54 гривень, премії 13742,79 гривень, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат 2681,25 гривень, інші виплати 11806,16 гривень.

Як вбачаться із розшифровки № 1612-291 від 13 листопада 2015 року, виданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області, за період з липня 2010 року по червень 2012 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію в сумі 2285, 59 гривень та матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 9520, 57 гривень.

19 листопада 2015 року, дізнавшись про порушення свого права, позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок її пенсії державного службовця з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних професійних свят і ювілейних дат та індексації заробітної плати на підставі довідок від 13 листопада 2015 року № 16/2-290 та № 16/2-291, виданих Головним управлінням статистики в Тернопільській області.

На звернення ОСОБА_1 листом №371/Д-11 від 23 листопада 2015 року Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі відмовлено позивачці в перерахунку пенсії державного службовця з посиланням на те, що суми матеріальної допомоги, допомоги на оздоровлення, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, а тому вони не враховуються до заробітної плати з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VШ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України ", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 вищевказаного Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 зазначеного вище Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки,премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

У частині 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, таким чином відмова відповідача щодо перерахунку пенсії є неправомірною, тому необхідно зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми премій до державних професійних свят і ювілейних дат, суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату подачі позивачем до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії, а саме 19 листопада 2015 року, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на неможливість проведення перерахунку пенсії позивача у звязку з вимогами п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015р., згідно яких у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", оскільки на момент призначення пенсії позивачка мала право на врахування таких складових заробітної плати, як виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та індексацію зарплати, відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на положення прийнятого закону №213-VІІІ від 02.03.2015 року є порушенням прав позивача закріплених Конституцією.

Таким чином, оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі в частині відмови позивачу у перерахунку пенсії, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на здоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, необхідно визнати неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок з 01 грудня 2015 року.

Щодо вимоги позивачки про поновлення пропущеного строку, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує із матеріалів справи, позивачка дізналася про порушення свого права 19 листопада 2015 року, до суду із адміністративним позовом звернулася 25 листопада 2015 року , тобто у визначені ст. 99 КАС України строки .

Також суд ураховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль провести перерахунок та виплатити пенсію з 01 грудня 2015 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми премій до державних професійних свят і ювілейних дат та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України "Про державну службу" .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 11, 69, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль щодо відмови ОСОБА_1 у включенні сум премій до державних професійних свят і ювілейних дат, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми премій до державних професійних свят і ювілейних дат та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми премій до державних професійних свят і ювілейних дат та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу».

В задовольненні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Сливка