Справа № 813/2605/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р. Справа № 876/6539/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року по справі № 813/2605/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб професійного футболу "Карпати" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб професійного футболу "Карпати" звернулося в суд з позовом, яким просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 липня 2016 року №, №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в контрагента позивача відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності в частині виконання будівельних робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів та будівельних машин необхідних для виконання даних робіт, а також матеріальних ресурсів при значних обсягах реалізації робіт (послуг), що виключає можливість виконання взятих на себе зобовязань згідно укладених договорів.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення та заперечили проти доводів апеляційної скарги, а представник відповідача підтримав їх.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Головне управління ДФС у Львівській області провело планову виїзну перевірку ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р.

За результатами перевірки складений акт від 02.07.2016 р. №106/13-01-14-01/31805003, в якому зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 98.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 273800,00 грн. та завищення від'ємного значення податку на додану вартість за жовтень 2015 р. на суму 17741,00 грн.

На підставі акта перевірки від 02.07.2016 р. №106/13-01-14-01/31805003 ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2016 року №, яким ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» визначено грошове зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі - 410 700,00 грн., в тому числі основний платіж - 273800,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 36900,00 грн., та податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2016 року №, яким ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість в розмірі 17741,00 грн.

Згідно п. 198.3.ст.198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України є дата здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (п.201.6 Податкового Кодексу України).

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами (п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України).

Податковим Кодексом України передбачено лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку - відсутність податкової накладної.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує нормам Податкового кодексу України.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами також визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року №168/704.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Із матеріалів справи видно, що між ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та ТзОВ "Спектром" був укладений договір про виконання робіт від 25.09.2015 р. №142, відповідно до якого ТзОВ "Спектром" зобов'язується за завданням ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» виконати будівельно-монтажні роботи щодо відновлення футбольних полів за адресою м. Львів, вул. Липова Алея, 5.

Між ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та ТзОВ "Спектром" був укладений договір про виконання робіт від 25.09.2015 р. №144, відповідно до якого ТзОВ "Спектром" зобов'язується за завданням ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» виконати будівельно-монтажні роботи щодо відновлення футбольних полів за адресою м. Львів, вул. Липова Алея, 5.

Визначені договорами від 25.09.2015 року №142 та №144 будівельно-монтажні роботи були виконані ТзОВ "Спектром" і сторонами договорів були підписані акти приймання виконаних будівельних робіт від 30.10.2015 р. за жовтень 2015 року на суму 704940,00 грн, в т.ч. ПДВ-117490,00 грн. та від 30.10.2015 р. за жовтень 2015 року на суму 855060,00 грн., в т.ч. ПДВ- 142510,00 грн.

В жовтні 2015 року сплачений податок на додану вартість у зв'язку з отриманням будівельно- монтажних робіт в сумі 260000,00 грн. ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» віднесло до податкового кредиту на підставі отриманих від ТзОВ "Спектром" податкових накладних від 28.10.2015 р. №30 на суму 704940,00 грн., в т.ч. ПДВ-117490,00 грн та від 30.10.2015 №35 на суму 855060,00 грн, в т.ч. ПДВ - 142510,00 грн.

Також судом встановлено, що між ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" був укладений договір від 16.07.2012 р. №1/16, відповідно до якого ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" зобов'язується здійснити підготовку, сервісне та інше забезпечення масових спортивних заходів - футбольних матчів чемпіонату України по футболу сезону 2012-2013 р.р. за участі команди ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати», а також здійснити іншу спортивну організаційно-господарську діяльність.

Визначені договором від 16.07.2012 р. №1/16 послуги були надані ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" і сторонами договору були підписані акти виконаних робіт від 15.09.2014 р. №126, від 15.09.2014 р. №127, від 22.09.2014 р. №128, від 03.10.2014 р. №137, від 3 1.10.2014 р. №146.

У вересні та в жовтні 2014 року сплачений податок на додану вартість у зв'язку з отриманням послуг в сумі 13800,00 грн. ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» віднесло до податкового кредиту на підставі отриманих від ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" податкових накладних від 15.09.2014 р. №9 на суму 16620,00 грн., в т.ч. ПДВ-2770,00 грн., від 15.09.2014 р. №10 на суму 17580,00 грн., в т.ч. ПДВ-2930,00 грн.. від 22.09.2014 р. №11 на суму 16620,00 грн., в т.ч. ПДВ-2770,00 грн., від 03.10.2014 р. №8 на суму 7100,00 грн., в т.ч. ПДВ-2850,00 грн., від 3 1.10.2014 р. №18 на суму 14880,00 грн., в т.ч. ПДВ - 2480,00 грн.

Таким чином, реальність проведених операцій позивача з ТзОВ «Спектром» та ТзОВ «ОСОБА_4 Плюс» підтверджується наступними документами: договорами про виконання робіт, довідками про вартість виконаних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими та видатковими накладними.

Як видно з акта перевірки, підставами для нарахування ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» податкових зобов'язань по податку на додану вартість є: розбіжності в АІС "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів" між даними ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та ТзОВ "Спектром" та здійснення постачальником послуг ТзОВ "КПФ "КАРПАТИ" ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" фінансово-господарських відносин з підприємствами, які здійснювали безтоварні операції по ланцюгу постачання.

Податковий орган, стверджуючи про безтоварність господарських операцій позивача з ТзОВ "ОСОБА_4 Плюс" посилається на податкову інформацію ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м Києві від 20.03.2015 року №376/26-59-22-03/38517030 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Компанія Лакшері Капітал» (38517030) за грудень 2012 року - лютий 2015 року».

Однак, таке посилання податкового органу саме по собі не може бути підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагенти позивача в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до валових витрат, валових доходів та податкового кредиту і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.

Доказів на підтвердження того, що позивач був обізнаний щодо неправомірної, на думку податкового органу, діяльності його контрагентів, прямої чи опосередкованої причетності до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди не надано відповідачем. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до цієї особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентами ТзОВ «Спектром» та ТзОВ «ОСОБА_4 Плюс», які підтверджуються первинними документами, зокрема, договорами про виконання робіт, довідками про вартість виконаних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими та видатковими накладними. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року по справі № 813/2605/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлено 17 жовтня 2016 року.