Справа № 813/1302/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. Справа № 876/5395/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.

за участю секретаря Керод Х. І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року по справі № 813/1302/16 за позовом Приватного підприємства «ОСОБА_3 Продукт» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14 квітня 2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №248 від 16 березня 2016 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Продукт» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правомірності укладення та виконання договорів поставки, продуктів харчування закладам освіти м.Львова та Львівської області за період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2015 року та їх оподаткування, а також проведення зустрічних перевірок контрагентів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність у відповідача підстав для проведення виїзної позапланової документальної перевірки і як наслідок для прийняття даного наказу, оскільки у контролюючого органу наявні всі документи, які підприємство надавало в результаті господарської діяльності. Позивач вважає, що наказ про призначення перевірки та дії податкового органу з проведення такої перевірки вичерпали свою правову дію.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області №248 від 16 березня 2016 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Продукт».

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У апеляційні скарзі зазначає, що постанова СУ ГУНП у Львівській області від 16 червня 2016 року про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю складу злочину, прийнята після прийняття наказу ГУ ДФС у Львівській області від 16 червня 2016 року №248 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Продукт».

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, підтримав апеляційну скаргу та просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ від 16 березня 2016 року №248«Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Продукт» () з питань дотримання вимог податкового законодавства, правомірності укладення та виконання договорів поставки продуктів харчування закладам освіти м.Львова та Львівської області за період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2015 року та їх оподаткування, а також проведення зустрічних перевірок контрагентів (постачальників продуктів харчування).

Даний наказ прийнято за наслідком розгляду доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_4 від 11 березня 2016 року №24/13-01-14-06-03 та на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2016 року у справі №461/12501/15-к (провадження №1-кс/461/389/16).

Зазначеною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2016 року у справі №461/12501/15-к (провадження №1-кс/461/389/16) слідчим суддею було задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБ України у Львівській області та надано дозвіл на проведення працівниками ГУ ДФС у Львівській області документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Продукт».

Наказом № 248 від 16 березня 2016 року перевірку доручено провести з 16 березня 2016 року строком у 5 робочих днів за участі працівників ГУ ДФС у Львівській області та ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області. 16 березня 2016 року ГУ ДФС у Львівській області було виписано направлення на перевірку №530, №531, №532 відповідним працівникам ГУ ДФС у Львівській області та ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області.

Відповідно до наказу від 16 березня 2016 року №248 та згаданих вище направлень на перевірку працівники ГУ ДФС у Львівській області та ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 прибули 16 березня 2016 року до ПП «ОСОБА_3 Продукт» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, проте позивач відмовив їм у допуску до проведення перевірки, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін.

Внаслідок зазначених обставин, представниками контролюючого органу складено акт відмови у допуску до проведення перевірки від 16 березня 2016 року №53/14-06/36762902 та акт відмови від ознайомлення з актом відмови у допуску до проведення перевірки від 16 березня 2016 року.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Податковим кодексом України. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено перелік обставин, наявність хоча б однієї з яких, є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2016 року не було призначено перевірку платника податків, як це передбачає підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а було лише надано дозвіл на її проведення силами відповідного податкового органу. Суд першої інстанції зазначив, що поняття «надати дозвіл на проведення перевірки» силами певного податкового органу, про що й клопотав слідчий перед судом і що було судом задоволено, не є тотожним поняттю «призначити перевірку» судом. Суд першої інстанції також звернув увагу на те, що кримінальне провадження, у межах якого винесено ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2016 року закрито постановою СУ ГУНП у Львівській області від 16 червня 2016 року у зв'язку із відсутністю складу злочину.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 7 статті 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Слід також додати, що відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року №223-558/0/4-13 ухвала слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження повинна відповідати вимогам закону, містити чіткі формулювання, вказівку на вчинення конкретних дій. Наприклад, надати (ким та кому) тимчасовий доступ до речей і/або документів (яких саме) чи надати тимчасовий доступ до речей і/або документів та можливість вилучити їх.

В ухвалі про задоволення клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен зазначити строк її (ухвали) дії, враховуючи, що: 1) для запобіжних заходів, арешту майна цей строк є пропорційним строку досудового розслідування - два місяці; 2) строк тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, відсторонення від посади не може становити більше двох місяців, а строк дії тимчасового доступу до речей і документів - більше одного місяця. Слід зазначити, що в разі нездійснення представником правоохоронного органу протягом визначеного в ухвалі слідчого судді строку доступу до речей і документів слідчий за погодженням із прокурором або прокурор має звернутися з клопотанням ще раз, зазначивши, крім іншого, обставини, що завадили йому здійснити такий доступ в межах визначеного в ухвалі слідчого судді часу.

Сплив строку дії ухвали про застосування заходу забезпечення кримінального провадження свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосовувався або інтересів якої стосувався.

Враховуючи дату винесення ухвали суду про проведення перевірки колегія суддів приходить до висновку, що на момент винесення наказу на проведення перевірки, строк дії ухвали, яка стала основою такого наказу, уже закінчився, а відтак такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року по справі № 813/1302/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_8

Повний текст ухвали складено 7 жовтня 2016 року