Справа № 2-а-3271/10/0270
Суддя: Іващук Олена Іванівна
Дата ухвалення: 2010-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 серпня 2010 р. Справа № 2-а-3271/10/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Іващук Олена Іванівна розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2

про: визнання дій протиправними, звільнення майна з-під арешту, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, звільнення майна з-під арешту, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що 03.08.2010 р. постановою державного виконавця було накладено арешт на автомобіль "AUDI", 1995 р.в., червоного кольору, ДНЗ АВ5022ВН, "ГКБ 8350", 1987 р.в., синього кольору, ДНЗ АВ4104ХТ, який належить ОСОБА_1, а також заборонено здійснювати відчуження цього майна.

Окрім того, постановою державного виконавця зазначений автомобіль оголошено в розшук та постановлено затримати, відібрати технічний паспорт, ключі і доставити на штраф майданчик ВДАІ УМВС України у Вінницькій області.

Вважаючи свої майнові інтереси порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду про їх захист і, серед інших позовних вимог, просить суд звільнити заставлене майно з-під арешту.

Розглянувши дану позовну вимогу суд дійшов наступних висновків.

Статтею 3 КАС України визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

Частиною другою статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи з вищезазначених критеріїв, можна виокремити категорію справ, розгляд яких відповідно до статей 1, 4, 17 КАС України має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, а саме, спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до положень статті 181 КАС України до адміністративного суду із позовною заявою мають право звернутися учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», визначено коло осіб, які є учасниками виконавчого провадження, серед яких державний виконавець; сторони (стягувач і боржник); представники сторін (опікуни, посадові особи, які діють в межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи); експерти; спеціалісти; перекладачі; суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій: поняті; працівники органів внутрішніх справ; представники органів опіки і піклування; інших органів і установ у порядку, встановленому цим Законом.

Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.99 р. розширено коло субєктів, які залучаються до проведення виконавчих дій, а саме:

- представники органів і установ освіти, медичні працівники, а також представники інших органів і установ.

Так, державний виконавець має право залучати на платній основі, у тому числі за рахунок авансового внеску стягувача, суб'єктів господарювання, які в установленому законом порядку одержали ліцензії на: будівельну діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджувальних конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж); надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі); операції у сфері поводження з небезпечними відходами; надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян; проведення землевпорядних та землеоціночних робіт.

Судом встановлено, що позивач у даній справі не є а ні учасником виконавчого провадження, а ні особою, яка залучається до проведення виконавчих дій. Тобто субєктний склад у даній справі не в повній мірі відповідає вимогам статті 181 КАС України.

Крім того, частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з розясненнями, наданими у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 № 6 «Про судову практику у справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У таких справах відповідачами суд залучає боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Право власності є речовим правом щодо володіння, користування та розпорядження майном, регулювання якого здійснюється актами цивільного законодавства.

Вимоги про звільнення заставленого майна з-під арешту мають цивільно-правову природу і підлягають захисту способами, визначеними Цивільним кодексом України для захисту майнових прав, а вирішення такої справи потребує зясування наявності цивільного права на майно у сторін спору.

Таким чином, даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Згідно з частиною другою статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови про виключення майна з опису предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що даний спір в частині позовних вимог щодо звільнення майна з-під арешту не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України передбачено, що суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, звільнення майна з-під арешту, скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії в частині звільнення з-під арешту майна, а саме автомобіль "AUDI", 1995 р.в., червоного кольору, ДНЗ АВ5022ВН, "ГКБ 8350", 1987 р.в., синього кольору, ДНЗ АВ4104ХТ.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною вимогою не допускається.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України

Суддя Іващук Олена Іванівна

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: