Справа № 813/1710/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1710/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Справа № 813/1710/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Реліквія" до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі міста Львова про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу,-

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Реліквія"(надалі – ПП "Реліквія", позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі – ДПІ у Франківському районі, відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі міста Львова (надалі – УПФ у Франківському районі, третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.16р. №ю-1280-25.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржувана вимога винесена відповідачем безпідставно, оскільки в ній не зазначено причин виникнення боргу. Окрім того, ухвалою господарського суду Львівської області від 27.04.11р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП “Реліквія” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Тому, подальше нарахування позивачу боргу (недоїмки) є таким, що здійснене з порушенням вимог мораторію. Вважає, що така вимога сформована з порушенням процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, подав до суду письмові заперечення, зміст яких полягає в наступному. Згідно з карткою особового рахунку платника, борг ПП “Реліквія” станом на 03.02.16р. зі сплати єдиного соціального внеску склав 183353,09 грн., у зв’язку з чим ДПІ у Франківському районі м.Львова сформувало вимогу від 04.02.16р. №ю-1280-25. Крім того, відповідач зазначає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів не зупиняє виконання боржником грошових зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а також не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Третя особа участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечила. Зі змісту долучених УПФ у Франківському районі до матеріалів справи письмових заперечень слідує, що заборгованість позивача по єдиному соціальному внеску передана до ДПІ у Франківському районі відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з проведенням адміністративної реформи». У зв’язку з цим, відповідачем правомірно сформовано оскаржувану вимогу та надіслано її ПП «Реліквія». Тому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинтства України суд ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ПП “Реліквія” є платником єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та перебуває на обліку, як платник єдиного внеску в ДПІ у Франківському районі м.Львова.

Позивачем отримано вимогу ДПІ у Франківському районі про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.16р. №Ю-1280-25, згідно з якою йому необхідно сплатити до бюджету недоїмку в сумі 183 353 грн. 09 коп.

Не погоджуючись із такою вимогою позивач 26.02.16р. оскаржив її в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Львівській області шляхом звернення зі скаргою.

За результатами розгляду такої скарги ГУ ДФС у Львівській області 28.03.16р. прийнято рішення №1596/10/13-01-10-01-05, яким скаргу задоволено частково. Зокрема:

- скасовано вимогу ДПІ у Франківському районі від 04.02.16р. №Ю-1280-25 про сплату боргу (недоїмки) в частині стягнення 3050 грн.;

- зобов'язано ДПІ у Франківському районі сформувати та направити на адресу позивача нову вимогу про сплату боргу (недоїмки).

За результатами розгляду повторної скарги позивача від 09.04.16р. Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 27.04.16р. №9710/6/99-99-11-02-02-25, яким рішення ГУ ДФС у Львівській області від 28.03.16р. про результати розгляду скарги залишено без змін.

В подальшому, на виконання рішення ГУ ДФС у Львівській області від 28.03.16р. №1596/10Л 3-01-10-01-05, ДПІ у Франківському районі 18.05.16р. сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ю-1280-25 на суму 150248,25 грн.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1280-25 від 04.02.16р. позивач оскаржив її до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10р. №2464-VI (надалі - Закон) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Підпунктом 1 частини 2 статті 6 Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону).

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.15р. № 1124 (надалі – Порядок), у разі якщо скаржник вважає, що орган доходів і зборів у районі, місті (крім міст Києва та Севастополя), районі у місті, об'єднаний чи спеціалізований, неправильно визначив суму недоїмки або прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування пені, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, він має право оскаржити таке рішення у відповідному головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 4.4. Порядку встановлено, що орган доходів і зборів при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржуються, і приймає одне з таких рішень: залишає вимогу або рішення, що оскаржуються, без змін, а скаргу - без задоволення; скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржуються, і не задовольняє скаргу в певній частині; скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржуються, і задовольняє скаргу; направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального органу доходів і зборів; залишає скаргу без розгляду.

Як встановлено судом та зазначалось вище, рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 28.03.16р. №1596/10/13-01-10-01-05 за наслідками розгляду скарги позивача таку скаргу задоволено частково, скасовано вимогу ДПІ у Франківському районі від 04.02.16р. №Ю-1280-25 про сплату боргу (недоїмки) в частині 3050 грн. та зобов'язано відповідача сформувати та направити нову вимогу про сплату боргу (недоїмки). Така вимога направлена відповідачем на адресу позивача 18.05.16р.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку, у разі скасування вимоги або рішення контролюючого органу про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення контролюючим органом вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного контролюючого органу.

З урахуванням встановлених обставин у справі та вказаних положень законодавства суд дійшов висновку, що вимога ДПІ у Франківському районі про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.16р. №ю-1280-25 є відкликаною з 28.03.16р., відтак не тягне для позивача жодних правових наслідків. З цих підстав судом не надається оцінка доводам позивача щодо порушення порядку направлення оскаржуваної вимоги.

Суд також зазначає, що законодавством передбачена можливість оскарження в судовому порядку рішення за результатами розгляду скарги платника єдиного внеску. Однак, як свідчать матеріали справи, позивачем таке рішення ГУ ДФС у Львівській області не оскаржувалось.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому в задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати у вигляді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.