Справа № 154/2459/16
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.,

за участю секретаря-Грабовської Г.О.,

позивача- Вовка В.В.,

представника відповідача -Чишій Б.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі-Волинському адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонд України про визнання дій протиправними в частині застосування граничного розміру пенсії за вислугою років при її перерахунку та вчинити певні дії.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Львівського апеляційного суду від 11.08.2016 у справі №876/2445/16 за його позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області за №18-119 від 23.02.2016, відповідача було зобов'язано перерахувати та виплачувати йому пенсію, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного середнього заробітку в розмірі 13215,72 гривень, починаючи з 29.02.2016.

09.09.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про повідомлення ходу виконання зазначеного вище рішення Львівського апеляційного суду.

13.09.2016 року відповідач повідомив його письмово про те, що йому проведено перерахунок пенсії, однак розмір пенсії обмежено сумою 10740,00 відповідно до чинного законодавства.

Вважає, що відповідач, обмеживши йому граничний розмір пенсії, повторно порушив його законні права та інтереси.

Відповідач при вирішенні його заяви про перерахунок пенсії та при виконанні рішення Львівського апеляційного суду від 11.08.2016 у справі №876/2445/16 повинен був керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

В даному випадку відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, адже він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, а саме Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України і отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із 26.01.2009 року.

При перерахунку йому пенсії відповідач повинен був керуватись частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

Обмежень максимального розміру пенсії, на час її призначення йому, не було встановлено для прокурорсько-слідчих працівників як Законом України «Про прокуратуру», так і чинним на той момент пенсійним законодавством.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених в адміністративному позові.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечила, суду пояснила, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії , внесено зміни до ч.15 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру",відповідно до яких максимальний розмір пенсії ( з урахуванням надбавок, підвищень,додаткової пенсії , цільової грошової допомоги , пенсії за особливі заслуги перед Україною , індексації та інших доплат до пенсії , встановлених законодавством , крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожитковим мінімумів , установлених для осіб, які втратили працездатність .

Разом з тим, що Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України » від 24.12.2015 року № 911-VІІІ внесено зміни у ч.15 ст.86 Закону України « Про прокуратуру «» : абзац шостий доповнено реченням такого змісту « Тимчасово , у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року , максимальний розмір пенсії…. не може перевищувати 10740 грн. , а тому вважає, що Володимир-Волинське об'єднане УПФУ правомірно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Судом встановлено, що рішенням Львівського апеляційного суду від 11.08.2016 у справі №876/2445/16 за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області за №18-119 від 23.02.2016 року , відповідача було зобов'язано перерахувати та виплачувати йому пенсію, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного середнього заробітку в розмірі 13215,72 гривень, починаючи з 29.02.2016 року.

Згідно заяви позивача від 09.09.2016 року вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про повідомлення ходу виконання зазначеного вище рішення Львівського апеляційного суду.

Відповідно до відповіді Володимир-Волинського об'єднаного Управління пенсійного фонду України № 2867/07 від 13.09.2016 року відповідач повідомив позивача письмово про те, що йому проведено перерахунок пенсії, однак розмір пенсії обмежено сумою 10740,00 відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає, що відповідач, обмеживши позивачу граничний розмір пенсії, порушив його законні права та інтереси.

Відповідач при вирішенні заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії та при виконанні рішення Львівського апеляційного суду від 11.08.2016 у справі №876/2445/16 повинен був керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Так, норми, закріплені в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, стосуються пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, а не перераховуються. В даному випадку відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, адже позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, а саме Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України і отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із 26.01.2009. Дана обставина стверджується ксерокопією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 03.03.2009 додається.

При перерахунку позивачу пенсії відповідач повинен був керуватись частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за дванадцять місяців.

У подальшому до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Діючи на виконання вимог ст.19 Конституції України, законодавець у відповідних нормах Закону №3668-УІ від 08.07.2011 закріпив вказану вище гарантію Конституції України в пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, а саме вказав, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ним чинності (Закон набрав чинності із 01.10.2011).

Обмежень максимального розміру пенсії, на час її призначення позивачу не було встановлено для прокурорсько-слідчих працівників як Законом України «Про прокуратуру», так і чинним на той момент пенсійним законодавством.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених конституцією.

Таким чином, всі зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які були внесені (прийняті) після призначення йому пенсії у січні 2009 року зокрема, щодо відмови у перерахунку пенсії, розмір пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії, тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а лише при її призначенні працівникам прокуратури.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій в частині застосування граничного розміру пенсії за вислугою років при перерахунку позивачу розрахунку 90% від суми місячного заробітку та зобов'язання виплатити позивачу різницю у розмірі пенсії за минулий час із 29.02.2016 року з врахуванням виплачених сум обґрунтованими та засновані на нормах права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови позивачу в частині застосування граничного розміру пенсії за вислугою років при перерахунку ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Волинської області за №18-119 від 23.02.2016 із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись 2, 6-11, 14, 72, 94, 158 - 163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в частині застосування граничного розміру пенсії за вислугою років при перерахунку ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Волинської області за №18-119 від 23.02.2016 із розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України виплатити ОСОБА_2 різницю у розмірі пенсії за минулий час із 29.02.2016 року з врахуванням виплачених сум .

Стягнути з Державного бюджету України в особі Володимир-Волинського управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства України у Волинській області на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуюча /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Пікула Н.В.