Справа № 2а-9116/11/2670
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 жовтня 2011 року № 2а-9116/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кротюка О.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна
про визнання неправомірними дій та зобов'язання зареєструвати право власності.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити дії з реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до положень ч.6. ст..128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва 02.10.2009 року було ухвалено рішення у відповідності до якого:

· Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира) від 12.09.2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

· Витребувано вказану вище квартиру із володіння ОСОБА_4 та виселення її з останньої;

· Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від 4 березня 2010 року, рішення Голосіївського районного судом м. Києва від 02.10.2009 в цій частині було залишено без змін, а отже набуло законної сили.

ОСОБА_1 14.07.2010 звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1) про що свідчить розписка (номер 64958(КВ-2010).

За наслідком розгляду вказаної заяви відповідач 30.05.2011 року повідомив позивача про відмову в реєстрації права власності на вказану у заяві квартиру на підставі п.3.5. " Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" №7/5 від 07.02.2002 з тих підстав, що заявлене право вже зареєстроване. Вказане полягає в тому, що Квартира після укладення договору дарування квартири від 12.09.2005 року була в подальшому відчужена третій особі -ОСОБА_4. Згідно відомостей відповідача станом на 26.09.2011 року Квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4.

Вирішуючи спір по суті суд приймає до уваги наступне.

Законом України від 11 лютого 2010 року N 1878-VI Закон Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Закон) викладено у новій редакції. Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч.1. ст.. 15 Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з п.6 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право вже зареєстровано.

Згідно ч.2. ст..26 Закону записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Згідно з п.2 ч.2. ст.. 9 Закону державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав.

Згідно п.1. наказу Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 установлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року N 7/5 затверджено «Порядок ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно»(далі - Порядок).

У відповідності до пункту 1.5. розділу 1 Порядку встановлено, що внесення записів до розділу Реєстру прав, відкритого реєстратором бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), внесення змін та скасування записів або закриття розділу Реєстру прав проводяться реєстратором того БТІ, реєстратором якого він був відкритий.

Згідно пп.2 п.3.1 глави 3 Порядку внесення записів до Реєстру прав проводиться реєстратором БТІ після пошуку інформації в Реєстрі прав шляхом редагування запису або скасування запису розділу Реєстру прав.

Абзацем 9 пп.3.2.4. п.3.2 розділу 3 Порядку передбачено, що у випадку скасування на підставі рішення суду рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію прав або визнання недійсним чи скасування на підставі рішення суду правовстановлювального документа, на підставі якого проводилася державна реєстрація права власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, чи іншого речового права на нерухоме майно, змінені записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав підлягають поновленню на підставі заяви заінтересованої особи, до якої додається відповідне рішення суду.

Поновлення проводиться шляхом внесення до відповідного розділу Реєстру прав запису про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права відповідно до вимог підпункту 3.2.2 пункту 3.2 цього розділу та у разі наявності запису про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав відповідно до вимог підпункту 3.2.3 пункту 3.2 цього розділу.

Згідно абзацу 3-4 п.3.3. розділу 3 Порядку скасування запису розділу Реєстру прав полягає в анулюванні відповідного запису розділу Реєстру прав у цілому. Скасування запису виконується в такій послідовності: спочатку скасовуються записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, а потім у разі необхідності скасовується запис про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Скасований запис не може бути поновлений. Після скасування запису реєстратор БТІ створює новий запис з дотриманням вимог Порядку.

У відповідності до положень частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувані дії відповідача є такими, що відповідають вимогам ч.3. ст..2 КАС України.

Відповідач дійсно не міг зареєструвати право власності, адже воно є ще зареєстрованим за ОСОБА_4 згідно записів відповідача.

А тому згідно вимог ч.2. ст..26 Закону і вимог Порядку такий запис підлягає скасуванню. Скасування такого запису усуне обставини існування зареєстрованого права ОСОБА_4 і, відповідно, перешкод в реєстрації позивачем права власності на Квартиру набутого за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 02.10.2009.

Вказаний механізм реалізується шляхом подання зацікавленою особою зави щодо вирішення питання державним реєстратором про прийняття ним рішення про скасування запису у відповідному реєстрі, оскільки підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Розгляд вказаної заяви і прийняття рішення державним реєстратором про скасування запису надасть підстави позивачу подати заяву про реєстрацію права власності.

Згідно положень ч.4. ст..9 Закону втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем заява щодо вирішення питання про скасування запису в Державному реєстрі прав не подавалась, а державним реєстратором вказане питання не вирішувалось, то за наявності запису про право власності на Квартиру щодо ОСОБА_4 дії відповідача є правомірними, а позовна заява такою, що задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк